УХВАЛА

06 жовтня 2020 року 
м. Київ
Справа №  922/787/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.,  
помічник  судді, який за дорученням судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Вилегжаніна М. В.,
представники учасників справи:
позивача - не з`явилися,   
відповідача - Харченко К. С., 
третя особа - не з`явилися,   
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської міської ради
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 (судді: Радіонова О. О. - головуючий, Медуниця О. Є., Чернота Л. Ф.) і рішення Господарського суду Харківської області від 17.07.2019 (суддя Добреля Н. С.)  у справі
за позовом Харківської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій І К Плюс" і Приватного підприємства "Акубенс"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державний реєстратор комунального підприємства  "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Луценко П.    Г. і фізична особа ОСОБА_1 
про скасування рішення та визнання недійсним договору,
ВСТАНОВИВ:
1. У березні 2019 року  Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій І К Плюс" (далі - ТОВ  "Меркурій І К Плюс") і Приватного підприємства "Акубенс" (далі - ПП "Акубенс") про:
- визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін щодо об`єктів нерухомого майна (індексний номер 421444320 від 19.07.2018), згідно з яким додано підставу виникнення права власності у ПП "Акубенс" на нежитлові приміщення у нежитловій будівлі літ. Ш-2 за адресою:  м. Харків, пр-т Гагаріна, 152;
- визнання недійсним і скасування договору купівлі-продажу від 11.10.2018                     № 3716, укладеного між ПП "Акубенс" і ТОВ "Меркурій І К Плюс", посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу                   Глуховцевою Н. В.
Позовні вимоги обґрунтовано порушенням вимог законодавства щодо реєстрації права власності на об`єкт самочинного будівництва з посиланням на те, що у зв`язку із виявленням під час проведення перевірки  факту надання недостовірних даних, наведених у зареєстрованому повідомленні про початок виконання будівельних робіт № ХК 061181520799 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 13.07.2018 № ХК 141181940951 (замовник - ПП "Акубенс"), згідно з наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Інспекція) від 15.08.2018 № 406 скасовано право на виконання будівельних робіт та реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта "Реконструкція частини нежитлової будівлі літ. "Ш-1" під адміністративні приміщення по АДРЕСА_1" від 13.07.2018 № ХК 141181940951. Зазначений наказ у судовому порядку не оскаржувався.
На час проведення Інспекцією перевірки об`єкт нерухомого майна належав на праві приватної власності ПП "Акубенс" на підставі договору купівлі-продажу              від 11.09.2013.
При цьому, як зауважила Харківська міська рада, державний реєстратор комунального підприємства "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Луценком П. Г. (далі - державний реєстратор) вніс зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (далі - Державний реєстр) щодо об`єкта - нежитлові приміщення першого поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б у нежитловій будівлі літ. "Ш-2" (індексний номер 42144320). Зазначеними змінами до Державного реєстру додано підставу виникнення права власності у ПП "Акубенс" на об`єкт нерухомого майна - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 13.07.2018 № ХК 141181940951, яку, у свою чергу, скасовано Інспекцією.
Факт установлення Інспекцією недостовірних даних у зареєстрованій декларації про готовність об`єкта до експлуатації свідчить про проведення реєстрації змін на об`єкт самочинного будівництва і внаслідок прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення (індексний номер 421444320) від 19.07.2018 ПП "Акубенс" набуло право власності на об`єкт самочинного будівництва (реконструкції), який в подальшому відчужено згідно з оспорюваним договором купівлі-продажу від 11.10.2018 ТОВ  "Меркурій І К Плюс".
2. У відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти її задоволення, ПП "Акубенс" акцентувало, що підприємство як власник нежитлової будівлі літ. "Ш-1" по АДРЕСА_1 здійснило реконструкцію будівлі шляхом добудови мансардного приміщення, у зв`язку з  чим було подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, яку Інспекцією зареєстровано 13.07.2018 за номером ХК 141181940951. На підставі, у тому числі, зазначеної декларації, держаний реєстратор вніс відповідні зміни до Державного реєстру.
Наказ Інспекції № 406 про скасування декларації, на який посилається позивач, видано 15.08.2018, отже через місяць після проведення державним реєстратором відповідної реєстрації змін щодо об`єкта.
Водночас згідно з пунктом 101 Порядку державної реєстрації речових право на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, утворений у результаті нового будівництва чи реконструкції, на об`єкт незавершеного будівництва автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, або у разі проведення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва - про документ, що відповідно до вимог законодавства дає право на проведення будівельних робіт.
Отже, оскільки декларацію про готовність об`єкта до експлуатації Інспекцією зареєстровано 13.07.2018, реєстрацію змін у Державному реєстрі щодо об`єкта нерухомого майна проведено 19.07.2018, а наказ про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації видано 15.08.2018, відповідач наголосив, що державний реєстратор діяв у межах та на підставі норм діючого на час проведення реєстраційних дій законодавства.
ПП "Акубенс" також зауважувало, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.10.2018 у справі № 465/1461/16-а, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації така декларація вичерпує свою дію фактом виконання та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного у зв`язку з його узаконенням.   
Харківська міська рада, звертаючись з вимогами про визнання недійсним і скасування договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами, не зазначила які саме її права порушені укладенням такого договору, а також не довела наявності підстав для визнання договору недійсним згідно з положеннями чинного законодавства.
3. ТОВ "Меркурій І К Плюс" у відзиві на позовну заяву також просило відмовити у її задоволенні з підстав недоведеності та необґрунтованості вимог Харківської міської ради та недоведеності позивачем наявності його порушеного права.
4. Згідно з ухвалою від 23.04.2019 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів  державного реєстратора Комунального підприємства "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Луценко П. Г., фізичну особу ОСОБА_1 
5.  ОСОБА_1 у поясненнях на позовну заяву просив закрити провадження в частині вимог про визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єкта нерухомого майна на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачами - відмовити у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.
6. Згідно з ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.07.2019 задоволено клопотання ПП "Акубенс" і третьої особи - ОСОБА_1 , закрито провадження у справі № 922/787/19 у частині вимог про визнання недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію змін щодо об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення 421444320).
7. Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.07.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2020, у задоволенні позову Харківської міської ради до ТОВ "Меркурій І К Плюс" і                              ПП "Акубенс" про визнання недійсним і скасування договору купівлі-продажу від 11.10.2018 № 3716 відмовлено.
Судові рішення аргументовано тим, що право власності ТОВ "Меркурій І К Плюс" на спірний об`єкт виникло після проходження минулим власником - ПП "Акубенс" належної законодавчої процедури, яка включала в себе реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта. Отже, суди дійшли висновку, що оскільки на час укладення спірного договору купівлі-продажу від 11.10.2018 № 3716 нежитлові приміщення, які були предметом цього договору, зареєстровані за ПП "Акубенс" і відповідна реєстрація не скасована, підстав для визнання недійсним такого договору немає.
8. Не погоджуючись із постановою Східного апеляційного господарського суду              від 27.05.2020 і рішенням Господарського суду Харківської області від 17.07.2019, Харківська міська рада у касаційній скарзі просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про визнання недійсним і скасування договору купівлі-продажу від 11.10.2018 № 3716, укладеного між ПП "Акубенс" і ТОВ "Меркурій І К Плюс", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н. В.
Підстави звернення з касаційною скаргою обґрунтовано посиланням на пункт                  1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із неприйняттям судами до уваги правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/15993/16 щодо неправомірності відчуження об`єктів самочинного будівництва, навіть тих об`єктів щодо яких проведено державну реєстрацію прав. Так, неіснуюче право щодо об`єкта нерухомості не породжує й прав власника щодо розпорядження майном, зокрема, продажу третім особам.
Скаржник наголошує на залишенні судами поза увагою встановлені та зафіксовані (акт перевірки від 03.08.2018 № 800/853-А, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 07.08.2018 № 800/853-Пр-У) порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті "Реконструкція частини нежитлової будівлі літ. "Ш-1" під адміністративні приміщення по АДРЕСА_1 " (замовник ПП "Акубенс"), у зв`язку з чим згідно з наказом Інспекції  від 15.08.2018 № 406 скасовано право на виконання будівельних робіт та реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта "Реконструкція частини нежитлової будівлі літ. "Ш-1" під адміністративні приміщення по АДРЕСА_1 " від 13.07.2018 № ХК 141181940951. 
Харківська міська рада акцентує, що згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі № 2040/7277/18 накладено на                     ПП "Акубенс" штраф залишено в силі і підтверджено факт порушення підприємством містобудівного законодавства.
Отже фат того, що Інспекція встановила недостовірність даних у зареєстрованій декларації про готовність об`єкта до експлуатації, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, свідчить про те, що державна реєстрація змін проведена на об`єкт самочинного будівництва.
Харківська міська рада зазначає, що за висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.07.2018 у справі № 442/1252/16-ц для того щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття в експлуатацію; 3) державна реєстрація.
Проте суди не взяли до уваги, що предметом оспорюваного у справі договору купівлі-продажу від 11.10.2018, укладеного між ПП "Акубенс" і ТОВ "Меркурій І К Плюс" був об`єкт самочинного будівництва, право на яке не могло бути набуте ані продавцем, ані покупцем в силу вимог частини 2 статті 376 Цивільного кодексу України.
ПП "Акубенс" і ТОВ "Меркурій І К Плюс" у відзивах на касаційну скаргу Харківської міської ради просять залишити її без задоволення, а судові рішення у справі без змін, з підстав недоведеності та необґрунтованості доводів скаржника та правильності висновків судів, а також просять стягнути з Харківської міської ради суму судових витрат на правову допомогу під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень. 
9.  Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.
Отже, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України у ній зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був урахований судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
10. Як уже зазначалося, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, Харківська міська рада посилалася на положення пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, наголошуючи на незастосуванні судами висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/15993/16 щодо неправомірності відчуження об`єктів самочинного будівництва, навіть тих, щодо яких проведено державну реєстрацію прав. Неіснуюче право щодо об`єкта нерухомості не породжує й прав власника щодо розпорядження майном, зокрема, продажу третім особам.    
11. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, а також матеріали справи, Верховний Суд відхиляє ці доводи та зазначає, що обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у наведеному випадку не підтвердилися, тому касаційне провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 і рішення Господарського суду Харківської області від 17.07.2019 у справі № 922/787/19 необхідно закрити з огляду на таке.
12. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України  суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають із подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України  оскарження судових рішень з підстави, зазначеної в пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
У справі № 922/787/19 предметом позову була вимога Харківської міської ради, зокрема, про визнання недійсним і скасування договору купівлі-продажу                            від 11.10.2018 № 3716, укладеного між ПП "Акубенс" і ТОВ "Меркурій І К Плюс", посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н. В.
Звертаючись до суду з відповідною вимогою, Харківська міська рада посилалася на положення статей 215, 216, 236, Цивільного кодексу України, правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11.07.2018 у справі № 442/1252/16-ц щодо наявності трьох умов для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, а саме: 1) звершення будівництва; 2) прийняття в експлуатацію; 3) державна реєстрація. Позивач акцентуючи на тому, що у зв`язку із відчуженням самочинно збудованого об`єкта, Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі № 910/15993/16 зазначив, що, з урахуванням положень частини 2 статті 376 Цивільного кодексу України, неіснуюче право щодо об`єкта нерухомості не породжує й прав власника щодо розпорядження майном, зокрема, продажу третім особам.
Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі               № 922/787/19, установили недоведеність позивачем його вимог.
Так, суди установили такі обставини:
- ПП "Акубенс" як власник нежитлової будівлі літ. "Ш-1" по пр-ту Гагаріна, 152 у                        м. Харкові було її реконструйовано шляхом добудови мансардного приміщення, у зв`язку з цим, підприємство подало декларацію про готовність до експлуатації об`єктів з незначними наслідками (СС1) "Реконструкція частини нежитлової будівлі літ. "Ш-1" під адміністративні приміщення по АДРЕСА_1", яку зареєстровано Інспекцією 13.07.2018 № ХК 141181940951 (том 1, а.с. 40-46);
- 19.07.2018 декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 13.07.2018                      № ХК 141181940951 зареєстровано державним реєстратором КП "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Луценком П. Г., про що свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна                              (том 1, а. с. 58-65);
- 23.07.2018 Інспекцією видано наказ № 356 щодо здійснення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті  "Реконструкція частини нежитлової будівлі літ. "Ш-1" під адміністративні приміщення по АДРЕСА_1", видано направлення для проведення планового (позапланового) заходу № 800-н, а також направлення від 03.08.2018 № 853-н                  (том 1, а. с. 36-39);
- 07.08.2018 стосовно ПП "Акубенс" Інспекцією складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено припис із наданням терміну для усунення порушень - 07.09.2018 (том 1, а. с. 51-53);
- 15.08.2018 Інспекція видала наказ № 406 про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єктів з незначними наслідками (СС1)                               № ХК 14118:940951 по об`єкту - "Реконструкція частини нежитлової будівлі                 літ. "Ш-1" під адміністративні приміщення по АДРЕСА_1" (замовник - ПП "Акубенс") (том 1, а. с. 55-56);
- 20.08.2018 згідно з постановою № 33/2278/0/250-18-П про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності ПП "Акубенс" визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 66 276,00 грн (том 1 а. с. 54);
- 11.10.2018 між ПП "Акубенс" (продавець) та ТОВ "Меркурій І К Плюс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований за № 3716 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н. В., за умовами пункту 1 якого сторони домовились, що продавець передав, а покупець прийняв у власність нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б в нежитловій будівлі літ. "Ш-2", загальною площею 651,1 м2, розташовані за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 152 (далі - "нежитлові приміщення"), які належать продавцю на праві приватної власності, яке зареєстровано 11.09.2013 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глуховцевою Н. В. (номер запису про право власності: 2450668, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 138637263101), на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н. В. 11.09.2013, за реєстровим                       № 2411, та декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 141181940951, виданої 13.07.2018 Інспекцією, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого КП "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Харківської області 19.07.2018, індексний номер витягу: 131502776 (том 1, а. сю 174-176);
- 11.10.2018 між ТОВ "Меркурій І К Плюс" (іпотекодавець) та ОСОБА_1 (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно іпотекодавця - нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б у нежитловій будівлі лі. "Ш-2", загальною площею 651,1 м2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (том1, а. с. 168-173);
- відмовляючи у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради суди установили, що на час прийняття рішення 19.07.2018 державний реєстратор діяв відповідно до своїх повноважень, оскільки декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 13.07.2018 була чинною;
- суди відхилили посилання Харківської міської ради на постанову Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №442/1252/16-ц (щодо наявності трьох умов для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація), установивши, що після завершення реконструкції об`єкта будівництва - нежитлових приміщень за адресою: пр-т Гагаріна, 152, у м. Харкові, попереднім власником ПП "Акубенс" було подано та зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, на підставі якої державний реєстратор вніс відповідні зміни та додав підставу виникнення права власності. Разом із тим, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, цей документ вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкта до самочинного з огляду на його узаконення, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 916/2470/18;
- ураховуючи, що реєстрація права власності відбувалась на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 141181940951 від 13.07.2018, яка на час реєстрації прав не була скасована, що виключає віднесення об`єкту до самочинного в силу його узаконення, отже, суди установили, а позивач не спростував, що    об`єкт нерухомого майна, який був предметом оспорюваного Харківською міською радою договору купівлі-продажу, не є об`єктом самочинного будівництва;
- право власності ТОВ "Меркурій І К Плюс" на спірний об`єкт виникло після проходження попереднім власником майна (ПП  "Акубенс") належної законодавчої процедури, яка включала в себе, у тому числі, реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта;
- позивач не довів наявності обставин для визнання правочину недійсним, а також того, що в момент вчинення правочину сторонами недодержано встановлених частинами 1, 2, 3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України вимог, а також порушення його прав оспорюваним правочином, враховуючи положення статті 204 цього Кодексу щодо презумпції правомірності правочину. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Харківської міської ради у цій справі  про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу від 11.10.2018 № 3716.
Водночас, згідно з постановою Верховного Суду від 10.05.2018 у справі                                  № 910/15993/16, про незастосування правового висновку в якій зазначає Харківська міська рада у касаційній скарзі,  залишено без змін судові рішення про задоволення позовних вимог прокурора в особі Київської міської ради про визнання недійсними низки договорів купівлі-продажу нерухомого майна, з підстав встановлення невідповідності оскаржуваних угод положенням чинного законодавства через відсутність у продавця майна права власності на майно. Суди установили, що предметом судового спору у справі № 910/15993/16 є питання правомірності низки договорів купівлі-продажу нерухомого майна, на яке за першим його продавцем на підставі неіснуючого судового рішення було зареєстроване право власності.
Зазначене свідчить, що правовідносини у справі № 922/787/19 за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між відповідачами у зв`язку із скасуванням декларації про готовність об`єкта до експлуатації, не є подібними правовідносинам у справі № 910/15993/16, у якій предметом спору було питання правомірності низки договорів купівлі-продажу нерухомого майна, на яке за першим продавцем було зареєстровано право власності на нерухоме майно на підставі неіснуючого судового рішення. 
При цьому, суд апеляційної інстанції під час розгляду справи № 922/787/19 також не взяв посилання Харківської міської ради на постанову Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/15993/16 акцентувавши на різних обставинах і підставах розгляду зазначених справ.
Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, колегія суддів відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 цього Кодексу дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 і рішення Господарського суду Харківської області від 17.07.2019 у справі № 922/787/19.
Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 і рішення Господарського суду Харківської області від 17.07.2019 у справі № 922/787/19, відкрите на підставі пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Т.  Б.  Дроботова

Судді                                                                                                                   К.  М.  Пільков 
                                                                                                         
                                                                                                                  Ю.  Я.  Чумак