ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 р.	Справа № 524/3667/20	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,
суддів -  Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання   – Машура А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корогода Олександра Вікторовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корогода Олександра Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, - 
в с т а н о в и л а:
30.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати постанову відповідача інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корогода О.В. (далі   - поліцейський) від 06.06.2020 року серії ЕАМ № 2641582 про накладання на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою він підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255 грн на підставі ч. 1   ст. 122 КУпАП, та справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 06.06.2020 відносно нього винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2641582 за ч.1   ст.122 КУпАП   за те, що він цього ж дня, близько 08 год. 07 хв. в м. Кременчукі по вул. Козацькій, керуючи вантажним автомобілем, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 (рух вантажних транспортних засобів, маса яких перевищує 3,5 т., заборонено) та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 в   Правил дорожнього руху, затверджених   Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306   (далі -ПДР   України).
Також, позивач зазначає, що  в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що він порушив вимоги п. 3.3 ПДР України. Позивач вважає, що ПДР   України він не порушував, його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1   ст. 122 КУпАП, оскільки він є фізичною особою-підприємцем, видом діяльності якого є 52.29 «Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту». Транспортний засіб ЗІЛ 130, державний номерний знак НОМЕР_1 , який переобладнаний в кран маніпулятор, використовується позивачем для надання послуг населенню, а відтак дія знаків 3.1-3.8,3.11 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян. Позивач зазначив, що він рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.3.   ПДР   України «Рух вантажних автомобілів заборонено» виключно для того, щоб надати послуги приватній особі, а також те, що інспектором порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, не роз`яснено йому прав, не надано можливості подати пояснення та скористатися правовою допомогою, позивач просив оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити.
У відзивах на адміністративний позов відповідачі Батальйон патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (далі – БПП в м. Кременчук УПП в Полтавські області ДПП), поліцейський Корогода О.В., не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 , зазначають, що позивач жодним чином не повідомляє, як саме на нього як водія вантажного засобу, поширюється дія розділу 33 ПДР, не зазначає підстав, за яких позивачеві було б дозволено відступити від вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», розташовано по вул. Козацька у м. Кременчукі, не додає до позовної заяви жодних доказів на підтвердження даних обставин.
Відповідачі зазначають, що жодних документів та належних і допустимих доказів в підтвердження доводів, наведених в адміністративному позові  позивач, в порушення вимог ч. 4 ст. 161 КУпАП до позовної заяви не додає. Таким чином, доводи позивача мають оцінюватися судом критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Також, відповідачі вказують, що в адміністративному позові позивач визнав, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він керував вантажним транспортним засобом та порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 розділу 33 ПДР України, встановленого по вул. Козацька у м. Кременчукі. 
Крім того, відповідачі вважають, що постанова ухвалена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано.
 Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.07.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений.
Так, судовим рішенням постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2641582 від 06.06.2020 року, винесену інспектором БПП 1 батальйону роти № 4 УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Корогода О.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1   ст. 122 КУпАП   - скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрито.
Судом проведений розподіл судових витрат – стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 420,40 грн. 
Висновок суду вмотивований тим, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення руху ТЗ в зоні дії знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено». Будь-яких доказів на підтвердження порушення позивачем   ПДР   України до суду не надано. Отже, єдиним наданим доказом є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм   правил дорожнього руху. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.
Доводи відповідачів, які містяться у відзиві на позовну заяву, що позивач визнав, що їхав на вантажному транспорті в зоні дії знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, факт порушення не підтверджено належними та допустимими доказами, до того ж, заперечується самим позивачем шляхом подання позовної заяви до суду.
Доводи позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі поліцейський ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні вимог позивача.
Вимоги апеляційної скарги поліцейський обґрунтовує фактично аналогічними доводами, що наведені ним у відзиві на позов.
Відзиви на апеляційну скаргу від позивача та відповідачів   БПП в м. Кременчук УПП в Полтавські області ДПП, Департаменту патрульної поліції не надходили, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
За приписами   ст. 268 КАС України   у справах, визначених статтями   273 - 277,   280 - 283,   285 - 289   цього   Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1   ст. 268 КАС України).
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2   ст. 268 КАС України).
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3   ст. 268 КАС України).
Відповідно до   ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги,   з наступних підстав.
Судом установлено, що постановою поліцейського Корогоди О.В. від 06.06.2020 року, серії ЕАМ № 2641582, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1   ст. 122 КУпАП   та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він цього дня, близько 08 год. 07 хв. в м. Кременчук, вул. Козацька, керуючи вантажним автомобілем, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 (рух вантажних транспортних засобів, маса яких перевищує 3,5 т., заборонено) та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 в   ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1   ст. 122 КУпАП   /а.с. 4/.
В якості доказу вчинення водієм зазначеного адміністративного правопорушення додано відеозапис ВІ01025, який і зазначений в оскаржуваній постанові /а.с. 30/.
Згідно із   ст. 222 КУпАП   органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1   ст. 122   КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1   ст. 122 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до   Закону України «Про дорожній рух»   визначається   Правилами дорожнього руху (далі – ПДР України), затверджених   Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.9.   ПДР   України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 8.4.в.   ПДР   України визначено заборонні дорожні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. В свою чергу, відповідно до дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.
Водночас, дія зазначеного дорожнього знаку не поширюється : на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозить групи людей.
Зона дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.
У відповідності до ч. 1   ст. 122 КУпАП   <> порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що за частиною другою   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється   КУпАП.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог   ст. 245 КУпАП   щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).
Згідно з ч. 1   ст. 268 КУпАП   особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
У наведених положеннях   КУпАП   визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Статтею 280 КУпАП   установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом частин першої-третьої   ст. 283 КУпАП   розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Означене кореспондує нормам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою   наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395   (надалі - Інструкція), яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Так, відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті   121, статтями   121-1,   121-2, частинами першою, другою і третьою статті   122, частиною першою статті   123, статтею   124-1, статтями   125,   126, частинами першою, другою і третьою статті   127, статтями   128,   129, статтею   132-1, частинами шостою і одинадцятою статті   133-1, частинами першою, другою і третьою статті   140 КУпАП.
Колегія суддів зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).
Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи показаннями засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі і відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження працівника патрульної поліції.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених   статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Як убачається із дослідженого судом апеляційної інстанції в судовому засіданні відеозапису, - на ньому зафіксовано лише процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Таким чином, колегія суддів зазначає, що факт скоєння правопорушення позивачем посвідчується лише тільки змістом постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2641582 від 06.06.2020 року. Втім, інших доказів в обґрунтування прийнятої постанови відповідачем судам першої та апеляційної інстанції не надано.
Щодо доводів поліцейського, що позивач в позові визнав, що він їхав на вантажному транспорті в зоні дії знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», колегія суддів зазначає, що це не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки факт порушення не підтверджено належними та допустимими доказами, крім того, заперечується позивачем шляхом подання позовної заяви.
За приписами   ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з   статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 цього Закону   встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання   правил дорожнього руху.
З урахуванням тієї обставини, що судам першої та апеляційної інстанції відповідачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги інспектора Корогода О.В., та не вбачає підстав для скасування судового рішення.
Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним судом у постанові від 19.02.2020 у справі № 524/1284/17.
За приписами ч. 1   ст. 9 КАС України   розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 1   ст. 77 КАС України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу.
Частина 2   ст. 77 КАС України   встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1   ст. 316 КАС України).
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Корогода Олександра Вікторовича залишити без задоволення, а рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 липня 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5   ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Л.В. Мельнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
          Постанова складена і підписана 07 жовтня 2020 року.