Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року                                                         м. Рівне

       Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,
з участю:
захисника - Мазура Р.В.,
потерпілої - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.
ОСОБА_2  інкримінується те, що він 26 квітня 2020 року в м. Рівне по вул. Котляревського, 4, у громадському місці вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_1 , що вбачається із постанови інспектора сектору дізнання Горбатюк О.М. про закриття кримінального провадження №12020185010000250. 
Дії  ОСОБА_2  кваліфіковані за ст.173 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_2  просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що жодних активних дій не вчиняв, як і не був їх ініціатором, громадського порядку своїми діями не порушував, оскільки він знаходився в своїй квартирі, спілкувався з ОСОБА_1 через відчинені двері, окрім заявниці в під`їзді нікого не було, крім того спілкування відбувалося не на підвищених тонах, а сама обстановка не відповідала загальним хуліганським діям.
На розгляд справи ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.
Захисник Мазур М.Я. та потерпіла ОСОБА_1 вказали на можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 . 
Заслухавши доводи захисника Мазура М.Я. на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_1 про залишення постанови суду без змін, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).
Відповідно до вимог ст.ст.  245,  280 КУпАП   завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. 
Дані вимоги закону судом першої інстанції порушені.
Судом першої інстанції порушені вимоги ст. 268 КУпАП, де зазначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті44, статтями51,146,160,172 - 4 - 172 - 9,173,173 - 2, частиною третьою статті178, статтями185,185 - 1, статтями185 - 7,187цьогоКодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. 
Зокрема в постанові суду має міститися опис обставин установлених під час розгляду справи. 
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, суд першої інстанції безпідставно виходив з того, що його вина доведена постановою інспектора сектору дізнання Горбатюк О.М. про закриття кримінального провадження №12020185010000250 (а.с.25-26).
Окрім того, визнаючи винним  ОСОБА_2   у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суддя визнав доказами його вини дані протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1). 
Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається місце вчинення, суть правопорушення, та інші дані, необхідні для розгляду справи. 
Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, він складений з грубим порушенням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, оскільки в ньому не вказано часу вчинення адміністративного правопорушення, а також які саме хуліганські дії інкримінуються ОСОБА_2 (а.с.1).   
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказала, що вона зверталася до органів поліції за фактом нанесення ОСОБА_2 їй саме тілесних ушкоджень, а не дрібного хуліганства.
Оскільки суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України, то викладене в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення не дає можливість в повній мірі дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення саме за ст. 173 КУпАП.
Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.173 КУпАП, ОСОБА_2 в досліджуваній ситуації не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, а отже в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2020 року відносно ОСОБА_2 - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                         О.І. Полюхович