Постанова
Іменем України
 
11 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 676/4101/15-ц
провадження № 61-19566св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця  Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - прокурор Кам`янець-Подільського району в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації,
відповідачі: Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація Хмельницької області, ОСОБА_1 , 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держгеокадастру у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області, Приватне підприємство «Фірма «Земля», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кайлас-К»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від  07  квітня 2017  року у складі судді Семенюк В. В. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від  26  червня 2017 року у складі колегії суддів: Корніюк  А. П., П`єнти  І.  В., Талалай  О.  І.,
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2015 року виконуючий обов`язки прокурора Кам`янець-Подільського району Хмельницької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди землі, зобов`язання повернути земельні ділянки.
 
Позовна заява мотивована тим, що розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 06 лютого 2007  року № 63/2007-р ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,12  га, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населеного пункту з метою передачі у власність для ведення садівництва. Крім того, розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 06 лютого 2007 року № 64/2007-р ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,20 га, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населеного пункту, з метою надання в оренду для сінокосіння.
 
15 травня 2007 року Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація Хмельницької області прийняла розпорядження № 340/2007-р «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння», а 29 травня 2007 року - розпорядження № 385/2007-р «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільської ради», якими, зокрема, вирішено питання про передачу ОСОБА_1 указаних вище земельних ділянок.
 
На підставі зазначених розпоряджень ОСОБА_1 отримала державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0960 га. Крім того, 30  травня 2007 року між Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,1529 га, для сінокосіння, на 49  років.
 
Позивач вважає, що вищевказані розпорядження прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки надані ОСОБА_1 земельні ділянки розташовані в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, перебувають виключно у державній та комунальній власності і не можуть передаватись у приватну власність. Також надання ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва із земель іншого призначення без зміни її цільового призначення є порушенням статей 22, 31 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).
 
Ураховуючи викладене, прокурор Кам`янець-Подільського району Хмельницької області просив суд визнати незаконними та скасувати розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, а саме: від 06 лютого 2007 року № 63/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; від 06 лютого 2007 року № 64/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», від 15 травня 2007 року № 340/2007-р «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння»; від 29 травня 2007 року № 385/2007-р «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільської ради»; визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0960 га та договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,1529 га; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельні ділянки площею 0,0960 га та 0,1529 га Хмельницькій обласній державній адміністрації.
 
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2015 року залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача відділ Держземагентства у  Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області.
 
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 грудня 2015 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Приватне підприємство «Фірма «Земля» (далі - ПП Фірма «Земля») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кайлас-К» (далі - ТОВ «Кайлас-К»).
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від  07  квітня 2017 року позов задоволено.
 
Визнано незаконним та скасовано розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 06 лютого 2007 року № 63/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» у частині надання дозволу ОСОБА_1 замовити в проектній організації розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,12 га, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, за межами населених пунктів, з  метою передачі у власність для ведення садівництва.
 
Визнано незаконним та скасовано розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 06 лютого 2007 року № 64/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» у частині надання дозволу ОСОБА_1 замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 0,20  га, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, за межами населених пунктів, з метою надання в оренду для сінокосіння.
 
Визнано незаконним та скасовано розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 29 травня 2007  року № 385/2007-р «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільської ради» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення садівництва, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, за межами населених пунктів.
 
Визнано незаконним та скасовано розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 15 травня 2007 року № 340/2007-р «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння» в частині надання в оренду терміном на 49 років земельної ділянки площею 0,1529 га, для сінокосіння, ОСОБА_1 , що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, за межами населених пунктів.
 
Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, що виданий на ім`я ОСОБА_1 , серії ЯГ № 977667, за кадастровим номером 6822489100:12:017:0005, площею 0,0960 га, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею від 15 червня 2007 року за № 0107755910190.
 
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 30 травня 2007  року, що укладений між Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6822489100:12:017:0006, загальною площею 0,1529 га.
 
Скасовано запис від 15 червня 2007 року № 0107755910190 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі на земельну ділянку площею 0,0960 га з кадастровим номером 6822489100:12:017:0005, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населених пунктів, виданий на ім`я ОСОБА_1 .
 
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6822489100:12:017:0005 загальною площею 0,0960 га, та земельну ділянку з кадастровим номером 6822489100:12:017:0006, загальною площею 0,1529 га, Хмельницькій обласній державній адміністрації. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду мотивоване тим, що спірні земельні ділянки розташовані в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, а надання в приватну власність земельних ділянок прибережної захисної смуги законодавством України не передбачено. Крім того, у Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області були відсутні повноваження на розпорядженнями спірними земельними ділянками. Строк позовної давності щодо заявлених позовних вимог не сплив.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2017 року залишено без змін.
 
Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив фактичні обставини справи, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у липі 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що можливість прокурора самостійно визначати орган державної влади, права якого підлягають захисту, є порушенням положень Конституції України та вимог статті 11 ЦК України щодо диспозитивності цивільного процесу та реалізації повноважень держави в особі повноважних органів лише за ініціативи цих органів.
Застосування судами положень статті 122 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, є помилковим, оскільки зазначена норма регулює порядок отримання земель юридичними особами в постійне користування.
Положення статей 118, 121, 158 ЗК України, які регулюють порядок надання земельних ділянок фізичним особам, не передбачають повноважень обласних державних адміністрації щодо цього порядку.
Положеннями статей 85, 88 Водного кодексу України (далі - ВК України) передбачено надання земель водного фонду в оренду для сінокосіння, а тому судами помилково визнано незаконними договір оренди земельної ділянки та відповідні розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації.
Визнаючи незаконним надання їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,0960 га, суди попередніх інстанцій проігнорували відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів того, що вона розташована у межах прибережної захисної смуги.
Суди не надали належної оцінки доводам відповідачки про пропуск позивачем строку позовної давності.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи до суду не подано.
 
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і  кримінальних справ від 24 липня 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від  26  червня 2017 року, витребувано матеріали цивільної справи № 676/4101/15-ц із Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області та зупинено виконання рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2017 року до закінчення касаційного провадження у справі.
 
Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Черняк Ю. В.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року справу за позовом прокурора Кам`янець-Подільського району в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: відділ Держгеокадастру у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області, ПП «Фірма «Земля», 
ТОВ «Кайлас-К», про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди землі, зобов`язання повернути земельні ділянки призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини, встановлені судами
 
Розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 06 лютого 2007 року № 63/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл ОСОБА_1 замовити в проектній організації розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,12 га, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населенного пункту, з метою передачі її у власність для ведення садівництва.
 
Розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від  06 лютого 2007 року № 64/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл ОСОБА_1 замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,20 га, на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населеного пункту з метою надання в  оренду для сінокосіння.
 
Розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від  29 травня 2007 року № 385/2007-р «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільської ради» передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення садівництва, розташовану на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населених пунктів, та надано дозвіл на виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку.
 
Розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від  15 травня 2007 року № 340/2007-р «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння» надано ОСОБА_1 в оренду терміном на 49  років земельну ділянку для сінокосіння, площею 0,1529 га, розташовану на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населених пунктів.
 
На підставі розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від  29 травня 2007  року № 385/2007-р ОСОБА_1 отримала державний акт серії ЯГ  № 977667 про право власності на земельну ділянку з  кадастровим номером 6822489100:12:017:0005, площею 0,0960 га, який зареєстровано у  Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею. 
30 травня 2007 року між Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки для сінокосіння, загальною площею 0,1529 га, з кадастровим номером 6822489100:12:017:0006, строком на 49 років.
 
Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 для ведення садівництва та для сінокосіння на території Устянської сільської ради за межами населеного пункту с. Баговиця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, виданого державного акта й договору оренди, земельна ділянка площею 0,0960 га, за кадастровим номером 6822489100:12:017:0005, надана ОСОБА_1 для ведення садівництва (цільове призначення вказаної земельної ділянки відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі - 3.4, категорія земель - землі іншого призначення), а земельна ділянка площею 0,1529 га, за кадастровим номером 6822489100:12:017:0006, надана в оренду для сінокосіння (цільове призначення вказаної земельної ділянки відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі - 6, категорія земель - землі водогосподарського призначення) (а. с. 10-11).
 
Згідно з висновком державної експертизи землевпорядної документації від  25 квітня 2007 № 1108, складеним Хмельницьким обласним головним управлінням земельних ресурсів, землевпорядна документація щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 для ведення садівництва та для сінокосіння на території Устянської сільської ради за межами населеного пункту с. Баговиця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області не в повній мірі відповідає вимогам законодавства України, встановленим нормам і правилам, та повернута на доопрацювання. 
 
Позиція Верховного Суду
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення в повній мірі не відповідають.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в  межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. 
 
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 14 Конституції України).
 
За основним цільовим призначенням землі України поділяються, зокрема, на землі рекреаційного призначення, землі водного фонду (стаття 19 ЗК України).
 
До земель водного фонду належать, у тому числі, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок і навколо водойм (стаття 58 ЗК України та стаття 4 ВК України; тут і далі - у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин).
 
Відповідно до частини першої статті 60 ЗК України та частини першої статті 88 ВК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяють земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
 
Відповідно до статті 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:
для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;
для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 
50 метрів;
для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.
 
Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності (статті 61-62 ЗК України, статті 89-90 ВК  України, абзац другий пункту 8.19 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 року № 173, і додаток 13 до цих правил).
 
Прибережні захисні смуги встановлюються у передбаченому законом порядку за відповідними проектами землеустрою. Такі землі можуть змінювати володільця лише у випадках, прямо передбачених у ЗК України та ВК України.
 
До земель комунальної власності, які не можна передавати у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених ЗК  України (пункт «ґ» частини третьої статті 83 цього кодексу).
 
Частина друга статті 59 ЗК України обмежує можливість передання земель водного фонду у приватну власність випадком безоплатного передання громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування замкнених природних водойм (загальною площею до 3 гектарів).
 
Таким чином, законодавство України обмежувало безоплатне передання у  приватну власність земель водного фонду випадком передання за  рішенням уповноваженого органу тільки замкнених природних водойм (загальною площею до 3 га). Вказане обмеження, визначене на момент виникнення спірних правовідносин у пункті «ґ» частини третьої статті 83 і  в  частині другій статті 59 ЗК України, було доступним, чітким і зрозумілим, а  наслідки його недотримання з огляду на приписи ЦК  України  - передбачуваними для будь-якої особи, яка набула земельну ділянку водного фонду, що не є замкненою природною водоймою загальною площею до 3  га.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) зроблено правовий висновок про те, що з огляду на приписи статті 59, підпунктів «ґ», «е» частини третьої статті 83, підпункту «г» частини третьої, підпункту «д» частини четвертої статті 84, частини третьої статті 93 ЗК України, статті 85, частини п`ятої статті 88 ВК України цивільний оборот земельних ділянок, які знаходяться у прибережних захисних смугах, є обмеженим законодавчо (пункт 101.14).
Судами встановлено, і не спростовується матеріалами справи, що відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянці ОСОБА_1 для ведення садівництва та для сінокосіння на території Устянської сільської ради за межами населеного пункту с. Баговиця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, виданого державного акта серії ЯГ № 977667 та договору оренди від 15 травня 2007 року, земельна ділянка площею 0,0960 га, кадастровий номер 6822489100:12:017:0005, надана ОСОБА_1 для ведення садівництва (цільове призначення вказаної земельної ділянки відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі - 3.4, категорія земель - землі іншого призначення), а земельна ділянка площею 0,1529 га, кадастровий номер 6822489100:12:017:0006, надана в оренду для сінокосіння (цільове призначення вказаної земельної ділянки відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі - 6, категорія земель - землі водогосподарського призначення).
 
Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог у частині визнання незаконними розпоряджень Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 06 лютого 2007 року № 63/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; від 06 лютого 2007 року № 64/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; від 15 травня 2007 року № 340/2007-р «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння»; від 29 травня 2007 року № 385/2007-р «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільської ради», суди попередніх інстанцій виходили з того, що спірні земельні ділянки входять до складу земель водного фонду.
 
На підставі співставлення ситуаційної схеми проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ОСОБА_1 , експлікації земель за ф.6 ЗЕМ, а  також плану-схеми розташування земельних ділянок, розробленого спеціалістами землевпорядної організації ТОВ «Кайлас-К», суди встановили, що вказані земельні ділянки розташовані в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища.
 
Зазначені висновки судів є аналогічними доводам позовної заяви виконуючого обов`язки прокурора Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, однак не обґрунтовані судами належним чином.
 
Так, суди не врахували доводи ОСОБА_1 про відсутність землевпорядної документації про встановлення прибережної захисної смуги уздовж річки Мукша як складової Дністровського водосховища.
 
У проекті землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельних ділянок для ведення садівництва та сінокосіння на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населеного пункту Баговиця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області містяться посилання на відведення земель у межах прибережної захисної смуги із земель водного фонду. Однак це стосується лише земельної ділянки площею 0,1529 га, кадастровий номер 6822489100:12:017:0006, яка надана ОСОБА_1 в оренду для сінокосіння (а. с. 10-11).
 
Натомість, у вказаному проекті землеустрою земельна ділянка площею  0,0960 га, кадастровий номер 6822489100:12:017:0005, надана ОСОБА_1 для ведення садівництва, відповідно до Українського класифікатора цільового використання землі має цільове призначення 3.4, категорія земель - землі іншого призначення, а не землі водогосподарського призначення. Ця земельна ділянка межує: з півночі - із землями загального користування; із сходу та заходу - із землями державної власності (кам`янисті землі); із півдня - із землями водного фонду (прибережна захисна смуга).
 
Таким чином, для вирішення питання про порушення Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією положень статей 59, 83, 84 ЗК України під час виділення земельної ділянки, площею 0,0960 га, кадастровий номер 6822489100:12:017:0005, у власність ОСОБА_1 , підлягало обов`язковому з`ясуванню питання щодо належності цієї ділянки саме до земель водного фонду з огляду на її цільове призначення, чого судами зроблено не було.
 
Мотиви судів про те, що у висновку державної експертизи землевпорядної документації від 25 квітня 2007 року № 1108 містяться посилання на відведення земель у межах прибережної захисної смуги із земель водного фонду, також не можуть бути покладені в основу ухвалених у справі рішень, оскільки зазначене стосується лише земельної ділянки, наданої ОСОБА_1 в оренду для сінокосіння. Водночас у вказаному висновку зазначено і про іншу категорію земель - землі іншого призначення, що стосується земельної ділянки, виділеної ОСОБА_1 у власність для ведення садівництва.
 
Таким чином, висновок судів про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0960 га, кадастровий номер 6822489100:12:017:0005, як такої, що знаходиться у прибережній захисній смузі та суперечить вимогам статей 59, 83, 84 ЗК України, є передчасним.
 
Необхідність зміни цільового призначення указаної земельної ділянки та дотримання Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією положень пункту 3 статті 22 ЗК України та Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677, також залежить від вирішення питання про приналежність цієї земельної ділянки.
 
Крім того, суди попередніх інстанцій не встановили, кому належали спірні земельні ділянки до передачі їх у власність ОСОБА_1 , не дослідили питання про наявність у Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області повноважень на розпорядження спірними земельними ділянками з огляду на їх категорію.
 
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 52 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
 
Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.
 
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює 
у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
 
Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).
 
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
 
Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу.
 
Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду.
Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку.
 
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в аналогічній справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18).
 
Оскільки недоліки, допущені судами попередніх інстанцій, не можуть бути усунені при касаційному розгляді справи, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого суду належить урахувати правові позиції, викладені у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, надати правову оцінку доказам сторін та ухвалити судове рішення відповідно до встановлених фактичних обставин справи та вимог закону.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і  передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. 
 
Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, збирати нові докази та давати їм оцінку, розгляд справи судами проведено неповно, то справу необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Відповідно до частини першої статті 415 ЦПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги приймає постанову відповідно до правил, встановлених статтею 35 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з  особливостями, зазначеними у статті 416 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у  складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від  26 червня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                 І. А. Воробйова 
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець 
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк