ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 жовтня 2020 року           справа №360/4214/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Міронової Г.М.,  Ястребової Л.В.,
секретар судового засідання – Ашумов Т.Е.,
за участю: представника відповідача – Решетняк В.О.,
діючого згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом самопредставництва,
розглянув у відкритому  судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод»  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі  № 360/4214/19 (головуючий І інстанції Ірметова О.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом  Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод»  до  Головного управління ДПС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Старобільський молокозавод»  (далі – ПАТ «Старобільський молокозавод»,  позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі – ГУДФС у Луганській області, відповідач),  в якому просило: визнати протиправними дії ГУ ДФС у Луганській області щодо нарахування в інтегрованій картці ПАТ «Старобільський молокозавод» пені з податку на доходи фізичних осіб в сумі 771117,50 грн., зобов`язати ГУ ДФС у Луганській області відкоригувати дані інтегрованої картки ПАТ «Старобільський молокозавод» шляхом виключення пені з податку на доходи фізичних осіб в сумі 771117,50 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 року  у задоволенні позову – відмовлено (а.с. 130-134).
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов (а.с. 141-144). 
Посилався на те, що податковий борг виник на підставі узгодженого зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16.03.2011 року № 0000171700; строк сплати узгодженого зобов`язання сплив 23.02.2014 року; набуло статус податкового боргу – 24.02.2014 року; 1095-денний строк сплив 23.02.2017 року. У зв`язку з чим вважає протиправними дії з нарахування пені поза 1095-денного строку (строк давності). Апелянт вважає, що податковий борг визнається безнадійним, якщо відповідає визначенню в п. 101.2 ПК УКраїни, а не за рішенням кервіника податкового органу. Також, апелянт посилався на постанову Верховного Суду у справі № 807/2097/16 від 06.02.2018 року.
Відповідачем поданий відзив, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Ухвалою апеляційного суду від 26.08.2020 року допущено заміну відповідача – ГУ ДФС у Луганській області  на Головне управління ДПС у Луганській області.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги,
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача,  вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи. 
Старобільською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Луганській області за наслідками проведення планової виїзної перевірки ЗАТ «Старобільський завод замінника незбираного молока» (правонаступник – ПАТ «Старобільський молокозавод») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2008 року по 30.09.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2008 року по 30.09.2010 року, під час якої встановлено порушення позивачем п.п. 4.3.36 п. 4.3 ст.4, п.1.15 ст.15, п.п. 3.1.1 ст.3, п.п.4.2.1 п. 4.2 ст.4, пп 8.1.1 п.8.1 ст.8, п. 16.1 ст.16, пп 16.3.2 п. 16.3, ст..16, абзацу "а" п. 17.2 ст.17, абзацу "а" п.19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» ЗАТ «Старобільский завод замінника незбираного молока» проводилася виплата за придбане молоко без пред`явлення громадянами - здатчиками молока довідки ф № 3ДФ, в результаті чого з суми виплаченого доходу за закуплене молоко 10942 413,72 грн. не утримано та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб за період з 1 травня 2008 року по 31 серпня 2008 року в сумі 1641362,06 грн. 
За наслідками перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.03.2011 року № 0000171700, яке оскаржене позивачем в судовому порядку.
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року у справі № 2а-7808/11/1270, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року, у задоволенні позову ПАТ «Старобільський молокозавод» до Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.03.2011 року №0000171700 - відмовлено (а.с.9-12).
04.04.2014 року позивачем отримано податкову вимогу форми «Ю» від 26.03.2014 № 15, виставлену Старобільською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Луганській області, в якій зазначено загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 26.03.2014 у розмірі 1641362,06 грн (основний платіж).
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2015 року у справі № 812/718/15, у задоволенні адміністративного позову ПАТ«Старобільський молокозавод» до Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання недійсною та скасування податкової вимоги від 26.03.2014  року № 15 - відмовлено (а.с. 126-129).
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 року у справі № 812/562/15, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017 року, стягнуто кошти з ПАТ «Старобільський молокозавод» за податковим боргом з рахунків у банках, обслуговуючих боржника, з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1641362,06 грн на користь Державного бюджету України (а.с. 122-125).
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Оскільки постанова Луганського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 у справі № 2а-7807/11/1270 набрала законної сили 13.02.2014 року, грошове зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1641362,06 грн., визначене закритому акціонерному товариству «Старобільський завод замінника незбираного молока» податковим повідомленням-рішенням Старобільської міжрайонної державної податкової інспекції від 16.03.2011 № 0000171700, стало узгодженим 13.02.2014 року.
Відповідно до абз. 2 п. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Отже, позивач повинен був самостійно сплатити узгоджену суму грошового зобов`язання до 23.02.2014 року включно.
Як встановлено вище, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 року у справі № 812/562/15, яка набрало законної сили 18.07.2017 року, стягнуто кошти з позивача за податковим боргом з рахунків у банках, обслуговуючих боржника, з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1641362,06 грн на користь Державного бюджету України.
Згідно підпункту «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.
Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Згідно пп. 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.
Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності – 1095 днів.
Згідно п.102.4 ст.102 ПК України, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Контролюючі органи відповідно до п. 101.5 статті 101 ПК України щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Механізм списання безнадійного податкового боргу визначає Порядок № 577.
Відповідно до п. 2.1 Порядку № 577 під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти: 1) податковий борг платника податків, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; 2) податковий борг фізичної особи, яка: визнана в судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; або померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; або понад 720 днів перебуває у розшуку; 3) податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України; 4) податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин); 5) податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.
Визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів (пункти 3.1, 3.2 Порядку № 577).
На виконання пунктів 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 Порядку (виникнення податкового боргу внаслідок форс-мажорних обставин), платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.
За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
В інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (в тому числі відносно податкового боргу по якому минув строк позовної давності), орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.
Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційної системи не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.
Отже, звернення та надання платником податків відповідних документів необхідні тільки у випадку списання податкового боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Щодо податкового боргу, стосовно якого минув строк давності, то процедура проведення списання такої суми боргу здійснюється безпосередньо податковим органом незалежно від звернення платника податків з відповідною заявою.
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі № 812/1297/17, яка залишено без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову ПАТ «Старобільський молокозавод» до Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління ДФС у Луганській області про зобов`язання списати податковий борг як безнадійний – відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що у межах спірних правовідносин контролюючим органом, уповноваженим здійснювати списання безнадійного податкового боргу, є Головне управління ДФС у Луганській області, а не Старобільська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області належить залишити без задоволення через неналежність відповідача, а позовні вимоги до Головного управління ДФС у Луганській області належить залишити без задоволення через безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Оскільки протягом встановленого пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України строку в 1095 днів відповідач вжив заходів щодо стягнення з позивача податкового боргу в сумі 1641362,06 грн, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням 16.03.2011 № 0000171700, тому вказана сума не вважається безнадійним боргом та не підлягає списанню у встановленому чинним законодавством порядку (а.с.58-64).
Згідно  ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається:
- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
- при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
- при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Нарахування пені закінчується:
- у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;
- у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;
- у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);
- при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).
У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.
З урахуванням обставин справи та норми ст. 129 Податкового кодексу України суд дійшов висновку, що нарахування пені за несвоєчасну сплату податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 16.03.2011 № 0000171700 розпочинається з 03.03.2014 та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань, або при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).
В матеріалах справи відсутні відомості про прийняття відповідачем рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу.
З матеріалів справи вбачається, що рішення про списання безнадійного податкового боргу не приймалось, що підтверджується скріншотом з інформаційної системи ДФС «Податковий блок» (а.с.113-114).
Позивач з дня прийняття постанови Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року по справі № 812/1297/17 до звернення до суду  з даним позовом не зверталась до суду з позовом про зобов`язання Головного управління ДФС у Луганській області списати податковий борг як безнадійний. 
Щодо існуючої практики Верховного Суду, на яку посилається апелянт, колегія суддів зазначає, що обставини у справі № 805/2097/16 відрізняються від обставин зазначеної справи в частині набрання боргу статусу безнадійного, тому висловлену правову позицію не застосовує.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні. 
Керуючись ст.ст. 195, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод»    - залишити без задоволення.
Рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі  № 360/4214/19 за позовом  Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод»  до  Головного управління ДПС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Повний текст постанови складений 21 жовтня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Г.М. Міронова

                                                                                                                     Л.В. Ястребова