ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" жовтня 2020 р.           Справа№ 925/926/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Ткаченка Б.О. 

без повідомлення учасників справи 
розглянувши апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Черкаській області
на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.08.2020 (повний текст складено та підписано 12.08.2020)
у справі № 925/926/19 (суддя Грачов М.В.)
за позовом публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"
до Управління поліції охорони в Черкаській області
про звернення стягнення на рухоме майно,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач - публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія", звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Управління поліції охорони в Черкаській області (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави № 09-2014-1з від 05.03.2014, а саме на автомобілі в кількості 20 одиниць, що належать відповідачу, шляхом продажу предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій для задоволення вимог позивача до Управління Державної служби охорони УМВС України в Черкаській області за кредитним договором № 34-2013 від 13.11.2013 в розмірі 2   800   301,26 грн., та відшкодування судових витрат.
Позов обґрунтовано тим, що 13.11.2013 Публічним акціонерним товариством "Укрінбанк", правонаступником якого у зв`язку зі зміною найменування є позивач, укладено з Управлінням Державної служби охорони УМВС України в Черкаській області кредитний договір № 34-2013, за яким видано кредит у розмірі 2 500 000 грн. зі строком користування до 12.11.2018 зі сплатою 19,9% річних за користування кредитом. З метою забезпечення зобов`язань боржника перед банком по кредитному договору, сторонами кредитного договору 05.03.2014 року було укладено договором застави № 09-2014-1з. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 №  834, правонаступником Управлінням Державної служби охорони УМВС України в Черкаській області є відповідач. Внаслідок невиконання боржником зобов`язання по кредитному договору, позивач, як правонаступник банку, просить стягнути його заборгованість з правонаступника шляхом звернення стягнення на предмет застави.
Відповідач в особі свого представника подав 26.03.2020 клопотання, в якому просив закрити провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України з тих підстав, що Управління Державної служби охорони УМВС України в Черкаській області   припинене як юридична особа, а новостворене Управління поліції охорони в Черкаській області, до якого звернено позов, не є правонаступником ліквідованого Управління ДСО УМВС України в Черкаській області.
28.05.2020 представник позивача подав суду клопотання про передачу справи в порядку ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, в якому повідомив, що ухвалою господарського суду Луганської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство позивача - публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" та просив справу № 925/926/19 передати до вказаного суду для її розгляду в рамках провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".
16.07.2020 до суду надійшло повідомлення розпорядника майна публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" арбітражного керуючого Дашко І.В., в якому останній, з врахуванням норм ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, вважав доцільним розглядати дану справу у межах справи про банкрутство публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", де вирішуються вимоги до його майна.
Відповідач 20.07.2020 подав суду доповнення до клопотань про залишення позовної заяви без розгляду та про закриття провадження у справі, заперечення на додаткові пояснення позивача, за змістом яких наполягав на задоволенні судом поданих ним клопотань.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.08.2020 у справі № 925/926/19 у задоволенні клопотань Управління поліції охорони в Черкаській області про залишення позовної заяви без розгляду та про закриття провадження у справі відмовлено повністю.
Клопотання публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" задоволено, ухвалено надіслати справу № 925/926/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до Управління поліції охорони в Черкаській області про звернення стягнення на рухоме майно до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".
Не погоджуючись із винесеною ухвалою місцевого господарського суду від 05.082020 у справі № 925/926/19 Управління поліції охорони в Черкаській області звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.08.2020 у справі № 925/843/20 повністю та ухвалити нову, якою залишити позовну заяву без розгляду та закрити провадження у справі.
Підстава апеляційної скарги обґрунтовується тим, що створене у складі Національної поліції України Управління поліції охорони в Черкаській області не є правонаступником ліквідованого Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області, а заміни сторони в кредитному договорі не відбувалось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління поліції охорони в Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.08.2020 у справі № 925/926/19. Призначено розгляд апеляційної скарги Управління поліції охорони в Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.08.2020 у справі № 925/926/19   без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.
18.10.2018 Верховною Радою України було прийнято Кодекс України з процедур банкрутства. Офіційне опублікування Кодексу відбулось у газеті "Голос України" № 77 від 20.04.2019.
Відповідно до частини 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться у дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.
Отже, Кодекс України з процедур банкрутства набрав чинності 21.04.2019.
Згідно із ч. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення у дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, у тому числі, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).
Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.
Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.
Зокрема, частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Наведена норма кореспондується з положеннями господарського процесу, зокрема  приписами п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів та відновлення платоспроможності боржника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі № 908/560/16, постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 910/10829/17 та від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14.
Отже, оскільки з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, то пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України мають спеціальні норми Закону про банкрутство.
За таких обставин, позовні заяви, стороною у яких є боржник, повинні розглядатись в межах справи про банкрутство тим самим складом, що і справа про банкрутство боржника.
Відповідно до п. 2 Правових висновків Верховного Суду у справах про банкрутство за січень - лютий 2018 року від 19.03.2018, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, особливість вирішення майнових спорів з вимогами до боржника, у тому числі про визнання договорів недійсними, полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.
Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська Інноваційна Компанія"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ПАТ "Українська Інноваційна Компанія"; введено процедуру розпорядження майном боржника та інше.
Стороною у справі № 925/926/19, а саме, позивачем є - ПАТ "Українська Інноваційна Компанія", справа про банкрутство якого перебуває в провадженні Господарського суду Луганської області.
Враховуючи викладене, а також положення Кодексу України з процедур банкрутства, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у проваджені якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 № 607/6254/15-ц. 
Таким чином, оскільки ПАТ "Українська Інноваційна Компанія" є стороною у даній справі, а Господарським судом Луганської області відкрито провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство боржника - ПАТ "Українська Інноваційна Компанія", то спір у справі № 925/926/19 підлягає вирішенню Господарським судом Луганської області, в провадженні якого перебуває справа № 913/266/20 про банкрутство ПАТ "Українська Інноваційна Компанія". 
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.
Вирішення справи № 925/926/19 можливе лише в рамках справи №  913/266/20.
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
З огляду на вищевикладене, правові підстави для скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 05.08.2020 у справі № 925/926/19 та для задоволення апеляційної скарги Управління поліції охорони в Черкаській області, відсутні.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Скаржником у апеляційній скарзі не наведено порушень норм процесуального права, передбачених ч. 3 ст. 277 ГПК України, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Черкаської області від 05.08.2020 у справі №  925/926/19.
Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.  
За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність підстав для передачі матеріалів справи № 925/926/19 на розгляд Господарського суду Луганської області, в провадженні якого перебуває справа № 913/266/20 про банкрутство ПАТ "Українська інноваційна компанія", відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.
З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Управління поліції охорони в Черкаській області, згідно із ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.08.2020 у справі №  925/926/19 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.08.2020 у справі №  925/926/19 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Управління поліції охорони в Черкаській області.
4. Справу № 925/926/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                Б.О. Ткаченко