Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/417/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Драний В. В. 
Категорія - 44-3 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 року. м. Кропивницький
       Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Швець Р.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.12.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ення, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , працює водієм КП «Автолегіон»
звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та провадження закрито у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежено усним зауваженням

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.12.2020 року ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 13.10.2020 року о 09:40 год. в м. Кропивницький, по вул. Преображенська, 2б, керуючи маршрутним транспортним засобом БАЗ 2215, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив перевезення пасажирів у маршрутному транспортному засобі за маршрутом № 134 у кількості 17 осіб, що перевищує кількість місць для сидіння у вказаному транспортному засобу, яка становить 14, чим порушив підпункт 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року прийнятої відповідно до вимог ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП. Однак звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та провадження закрито у зв`язку з малозначність вчиненого адміністративного правопорушення та обмежено усним зауваженням.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду, оскаржує його з мотивів необґрунтованості та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що дійсно, 13.10.2020 приблизно о 09:40 год., він здійснив зупинку за передбаченими правилами дорожнього руху на зупинці для посадки, висадки пасажирів по вул. Преображенська, м. Кропивницький. Кількість осіб салону маршрутного таксі не перевищувала кількості обладнаних для сидіння місць, оскільки пасажири здійснювали посадку і висадку в той момент коли працівники поліції розпочали перевірку. На час складання протоколу про адміністративне правопорушення, він перебував у трудових відносинах з КП «Автолегіон» на посаді водія, а отже складений протокол є незаконний і передчасний, тому що складений щодо особи, яка не є суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, що судом І інстанції не було враховано під час винесення постанови. Так, суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише спеціальний суб`єкт (посадова особа), яка відповідальна за здійснення діяльності, а саме КП «Автолегіон». Також не погоджується, що провадження у справі може бути закрите за малозначністю справи, оскільки він свою винну не визнає, про що заявлено в судовому засіданні, у його діях відсутній умисел, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Зазначає, що на підтвердження інкримінованого йому правопорушення належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не було здобуто працівниками поліції, а лише безпідставно складено протокол. Крім того, відсутній факт зупинення транспортного засобу, оскільки він здійснив зупинку для посадки висадки пасажирів і фактично не здійснював перевезення пасажирів, а тому ним не було порушено норм та правил карантину.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Швеця Р.Ю., які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Згідно із положеннями ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 22.07.2020, в редакції на час вчинення адміністративного правопорушення, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно підпункту 2 п.11 Постанови №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 ( в редакції на час скоєння адміністративного правопорушення), на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. 
Однак, до матеріалів справи не долучено відомостей про технічні характеристики транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , і реєстраційні документи на цей транспортний засіб, на підставі яких можна зробити висновок про дозволену для перевезення кількість пасажирів.
При цьому, в доданих до протоколу матеріалах відсутні також докази щодо кількості пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1 , жодних письмових пояснень пасажирів, свідків з цього приводу в матеріалах справи немає.
Будь-яких інших доказів щодо кількості пасажирів, які перевозив водій ОСОБА_1 13.10.2020 до матеріалів справи працівниками поліції не долучено.
   Також, зі змісту оскарженої постанови вбачається, що доводи ОСОБА_1 про те, що в керованому ним транспортному засобі не було 17 пасажирів, суд першої інстанції спростував доданим до протоколу відеозаписом, а саме вказав, що частина пасажирів з автобуса вийшла і в ньому ще залишались пасажири, які стояли, оскільки для них не було вільних місць для сидіння.
Разом з тим, з цього відеозапису слідує, що працівник поліції не зупиняв транспортний засіб під час руху, а він стояв на зупинці, в салон маршрутного таксі він не заходив, а лише піднявся на одну сходинку маршрутного таксі, та з нього неможливо встановити чи були вільні місця для сидіння пасажирів, а тому така оцінка доказів є припущеннями, на яких не може ґрунтуватися судове рішення.
Більше того, як вбачається з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису нагрудної камери працівника поліції, файл №2020101319205200, з маршрутного таксі під керуванням ОСОБА_1 вийшло два пасажира, після чого працівник поліції точний підрахунок пасажирів автобуса не проводив, а зупинившись біля входу оголосив, що є сімнадцять людей (час запису – 09 год. 33 хв.), після чого запитав про кінцеву зупинку автобуса, де як вбачається з інших відеозаписів проводилось складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Також слушними є посилання апелянта та його захисника, що в той час коли підійшли працівники поліції, транспортний засіб знаходився на зупинці громадського транспорту та здійснював висадку-посадку пасажирів, оскільки з відеозапису долученого до матеріалів адміністративної справи не вбачається, що працівниками поліції був зупинений даний транспортний засіб та в ньому перебували пасажири, які стояли.
Таким чином матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містять жодних доказів на підтвердження факту саме перевезення пасажирів на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Відеозапис, долучений до матеріалів справи, також не підтверджує факт перевезення ОСОБА_1 пасажирів транспортним засобом, який стояв на зупинці і не рухався.
Отже, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом першої інстанції доведеними обставини, а саме перевезення на три пасажира більше ніж встановлено технічною характеристикою транспортного засобу, не підтверджуються наявними у справі фактичними даними, а тому наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП судом апеляційної інстанції дослідженими доказами не підтверджено.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а провадження у цій справі - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:        
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.12.2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду І.С. Олексієнко