КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

    Апеляційного провадження:                                                       Доповідач - Ратнікова В.М.
    №  22-ц/824/14026/2020
 
                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                   Справа № 755/17297/15-ц
 
10 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                         - Борисової О.В.
                                    - Невідомої Т.О.
при секретарі             - Масловській К.І.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві  в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Черепова Дмитра Володимировича  на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року, постановлену під головуванням судді Арапіної Н.Є., у справі за заявою боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа - стягувач Акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - 
 
в с т а н о в и в :
 
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 липня 2015 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість по договору кредиту в розмірі 1 284 573,99 грн. та третейський збір у розмірі 13 245,74 грн. 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"  про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду задоволено та видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.07.2015 року по справі № 585/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в розмірі 1 284 573,99 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 13 245,74 грн. 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про видачу дублікату виконавчого листа та виправлення в ньому помилки задоволено, постановлено внести виправлення у виконавчий лист № 755/17297/2015-ц, виданий 30 вересня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду, а саме: у графі "суд вирішив", вказати суму заборгованості по договору кредиту, яка стягується із ОСОБА_1 ,  як "1 284 573 грн. 99 коп." замість "1 2 845 573 грн. 99 коп.". Видано дублікат виконавчого листа № 755/17297/2015-ц у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду. 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року заяву Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та замінено стягувача (сторону у виконавчому документів, у виконавчому провадженні) з Публічного акціонерного товариство "УКРСОЦБАНК" на його правонаступника Акціонерне товариства "АЛЬФА-БАНК" (код ЄДРПОУ 23494714, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) у справі № 755/17297/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
19 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Вказану заяву обґрунтовував тим, що виконавчий лист та його дублікат не підлягають виконанню, оскільки  рішення третейського суду ухвалене у справі, яка не була підвідомча третейському суду відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди", так як спір виник щодо заборгованості за споживчим кредитом, а він є споживачем послуг банку. 
Враховуючи викладене, просив суд визнати виконавчий лист та його дублікат № 755/17297/15-ц, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 14 березня 2018 року на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 липня 2015 року у справі № 585/15 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в розмірі 1 284 573,99 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 13245,74 грн. такими, що не підлягають виконанню.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа - стягувач Акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 16 жовтня 2020 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Черепов Дмитро Володимирович  подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу  Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа та його дубліката такими, що не підлягають виконанню.
Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду першої інстанції  постановлена з порушенням норм матеріального  та процесуального права, є незаконною та необґрунтованою.  
Зазначає що, відмовляючи  у задоволенні заяви представника боржника про визнання виконавчого листа та його дубліката такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції не врахував, що справа, у якій було ухвалено рішення Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків від 22 липня 2015 року, не була підвідомча даному суду, а тому Дніпровський районний суд м. Києва повинен був відмовити у видачі виконавчого листа  на виконання вказаного рішення третейського суду та в подальшому - відмовити  у видачі його дубліката.
З огляду на те, що виконавчий лист №755/17297/15-ц від 25.09.2015 року та дублікат виконавчого листа №755/17297/15-ц від 14.03.2018 року були видані помилково, вважає, що  на підставі ч.2 ст.432 ЦПК України їх слід визнати такими, що не підлягають виконанню.
Також звернув увагу на те, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року та ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року не підлягають оскарженню, тому ефективним засобом юридичного захисту  порушених прав та інтересів  боржника є звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа та його дублікату  такими, що не підлягають виконанню.
Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник заявника ОСОБА_1 адвокат Попова Олена Анатоліївна повністю підтримала доводи апеляційної скарги  та просила її задовольнити.
Представник  заінтересованої особи - стягувача  Акціонерного товариства "Альфа-Банк" в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи  банк судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому  колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності його представника.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №2007/13-2.06/603, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 631 250,00 грн. зі сплатою 15% річних, строком до 23.09.2022 року. За умовами п.1.2. вказаного договору кредит надано позичальнику для фінансування інвестування трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 .
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 липня 2015 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість по договору кредиту в розмірі 1 284 573,99 грн. та третейський збір у розмірі 13 245,74 грн. 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"  про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду задоволено та видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.07.2015 року по справі № 585/15 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в розмірі 1 284 573,99 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 13 245,74 грн. 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про видачу дублікату виконавчого листа та виправлення в ньому помилки задоволено, постановлено внести виправлення у виконавчий лист № 755/17297/2015-ц, виданий 30 вересня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду, а саме: у графі "суд вирішив", вказати суму заборгованості по договору кредиту, яка стягується із ОСОБА_1 ,  як "1 284 573 грн. 99 коп." замість "12 845 573 грн. 99 коп.". Видано дублікат виконавчого листа № 755/17297/2015-ц у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду. 
14 березня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва видано дублікат виконавчого листа № 755/17297/15-ц.
Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. від 14 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/17297/15-ц, виданого 14 березня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року заяву Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та замінено стягувача (сторону у виконавчому документів, у виконавчому провадженні) з Публічного акціонерного товариство "УКРСОЦБАНК" на його правонаступника Акціонерне товариства "АЛЬФА-БАНК" (код ЄДРПОУ 23494714, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) у справі № 755/17297/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 755/17297/15-ц та його дубліката такими, що не підлягають виконанню, ОСОБА_1 посилався на те, що  виконавчий лист та його дублікат не підлягають виконанню, оскільки  рішення третейського суду ухвалене у справі, яка не була підвідомча третейському суду відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди", так як спір виник щодо заборгованості за  договором споживчого кредиту, а він є споживачем послуг банку. 
Відмовляючи в задоволенні вимог заяви боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа - стягувач Акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції посилався на те, що дублікат виконавчого листа № 755/17297/15-ц, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 14 березня 2018 року на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 липня 2015 року у справі № 585/15 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в розмірі 1 284 573,99 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 13245,74 грн. перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича. При цьому, заявником не надано доказів на підтвердження відсутності  у нього обов`язку щодо погашення заборгованості за договором кредиту № 890/425-603-74 від 03 грудня 2007 року, тому вимоги  заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягають. Вказує також, що  під час розгляду справи судом не встановлено інших, передбачених ст. 432 ЦПК України, підстав  для задоволення заяви ОСОБА_1  про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам процесуального та матеріального права, з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Тобто, виконавчий лист, є похідним від судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Відповідно до змісту вказаної вище норми  ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.
При цьому, до переліку обставин, за наявності яких можливе визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,  не віднесено перевірку рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, законності та обґрунтованості рішення третейського суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист.
Підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню може бути те, що вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване.
У пункті 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.
Оскільки рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.07.2015 року по справі № 585/15 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в розмірі 1 284 573,99 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 13 245,74 грн.,  боржником  не оскаржувалось та не скасоване в порядку, передбаченому ЦПК України, то обставини для визнання виконавчого листа та його дубліката, виданих на виконання вказаного рішення  Третейського суду, такими, що не підлягають виконанню, відсутні.
Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 30.05.2018 року по справі № 752/18892/16-ц, від 05.09.2018 року по справі № 2604/6122/12, від 13.03.2019 року по справі № 755/388/15-ц.
Обставини, з якими заявник пов`язує помилковість видачі судом виконавчих документів не є підставами, в розумінні частини 2 статті 432 ЦПК України, для визнання виданих на підставі ухвали суду виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.
Інших, визначених ст. 432 ЦПК України, підстав  для визнання виконавчого листа та його дублікату такими, що не підлягають виконанню ОСОБА_1  не зазначив.
Враховуючи вищезазначене,  колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції  про відмову у задоволенні вимог заявиОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 755/17297/15-ц та його дублікату, виданих Дніпровським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 липня 2015 року у справі № 585/15 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованості по договору кредиту в розмірі 1284573,99 грн. та сплаченого третейського збору у розмірі 13245,74 грн. такими, що не підлягають виконанню.
Доводи апеляційної скарги  правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки зводяться до незгоди заявника з рішенням третейського суду, яке є чинним та не скасоване у встановленому порядку,  вказані доводи  не є підставою для скасування законної і обґрунтованої ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Інших доводів, які б давали підстави вважати, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви, апеляційна скарга не містить.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПКУкраїни, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів  вважає, що  ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_1 адвоката Черепова Дмитра Володимировича.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Черепова Дмитра Володимировича  залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім  випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
          Повний текст постанови складено  11 грудня 2020 року.  
           
            Головуючий:                                          Судді: