КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
Справа № 373/507/20                                              Головуючий у 1 інстанції: Свояк Д.В. 
Провадження № 22-ц/824/12175/2020                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 жовтня 2020 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и в:
 
В квітні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 23 листопада 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості АТ КБ «Приватбанк» станом на 16 березня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 65385,46 грн., що складається з тіла кредиту - 41660,37 грн., процентів - 10238,64 грн., нарахованої пені - 9896,67 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн., штрафу (процентної складової) - 3089,78 грн.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 листопада 2011 року в розмірі 41660,37 грн.  
В задоволенні інших вимог  відмовлено.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1339,39 грн. 
В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати вказане рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та ухвалити нове рішення, яким позов банку задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. Підписавши анкету-заяву ОСОБА_1 , підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Відповідачка не оспорювала укладення кредитного договору,  отримала кредитну картку та користувалася нею, що підтверджено випискою з рахунку. Стягнувши тіло кредиту, суд безпідставно відмовив у стягненні процентів та неустойки. Рішення суду про відмову  в задоволенні вказаних вимог наносить шкоду іншим споживачам банку та порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави. 
 Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг.  
Відповідно до наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку станом на 16 березня 2020 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 65385,46 грн., що складається з тіла кредиту - 41660,37 грн., процентів - 10238,64 грн., нарахованої пені - 9896,67 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн., штрафу (процентної складової) - 3089,78 грн.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 41660,37 грн. В задоволенні вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості по процентам та неустойці суд відмовив. 
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 23 листопада 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом.
На підтвердження своїх вимог АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідачки проприєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», виписку з рахунку, на ім`я  ОСОБА_1 , довідку про видачу кредитних карток, довідку про зміну кредитного ліміту,  розрахунок заборгованості та копію паспорта ОСОБА_1 (а. с. 8-61).
Разом з тим, надані АТ «КБ «Приватбанк» документи не підтверджують умови кредитування.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідачки ОСОБА_1     
03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом  АТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт  та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника,  не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами  шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Анкета-заява ОСОБА_1 проприєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк» містить лише її анкетні дані та контактну інформацію. 
Вказана анкета-заява не містить відмітки про те, яку картку просила видати відповідачка, відомостей про бажаний кредитний ліміт та інших даних про умови кредитування (а.с. 32). 
Відповідно до змісту анкети-заяви  заявнику пропонувалося отримання різних видів послуг: отримання платіжної картки кредитки «Універсальна», зарплатної картки, картки Gold, пенсійної картки, депозитної картки, дебетової особистої картки. Згідно з наданого АТ КБ «Приватбанк» витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», банком пропонувалося надання кредитних карток «Універсальна» різних видів: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», які відрізняються умовами кредитування, зокрема, розміром та порядком  нарахування та сплати процентів та неустойки.
При цьому,  у позовній заяві АТ КБ «Приватбанк» не зазначив, яку саме картку було видано ОСОБА_1 . Даних про тип картки, яка видавалася відповідачці, також не було зазначено ні у виписці з рахунку, ні в довідках про видачу кредитних карток та зміну кредитного ліміту.
Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості по процентам та неустойці.
Доводи апеляційної скарги представника АТ КБ «Приватбанк» не спростовують висновків суду першої інстанції.
В частині стягнення з відповідача   суми заборгованості за кредитом рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника АТ КБ «Приватбанк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», залишити без задоволення, а  рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2020 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 16 жовтня 2020 року. 
 
Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Оніщук М.І.
 
                                                                                Крижанівська Г.В.