Ухвала
 
21 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 754/16477/19
провадження № 61-18140ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І. 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок                   дорожньо-транспортної пригоди,
ВСТАНОВИВ:
13 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті підстави, що 01 липня 2019 року приблизно о 14 годині 40 хвилин у місті Києві, за адресою: вулиця Олени Теліги, відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW», д/н НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Кирилівська, не надав переваги в русі автомобілю «AUDI», д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв зіткнення з останнім. Внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрито в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Сума майнових збитків, завданих пошкодженням належного йому на праві власності транспортного засобу, складає 190 433,01 грн, що підтверджується дефектувальними актами № 1907/19 від 19 липня 2019 року та № 2107/19 від 21 липня 2019 року.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника наземного транспортного засобу, була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» згідно полісу ОСЦПВ серії АО № 3054222 з лімітом відповідальності за завдану шкоду в розмірі 100 000 грн.
Крім того, ОСОБА_1 має укладений з ПрАТ «СК «АРКС» договір добровільного страхування відповідальності власників транспортних засобів № 45481гд9к3                    від 19 лютого 2019 року на автомобіль «BMW», д/н НОМЕР_1 , з лімітом відповідальності за завдану майнову шкоду у розмірі 1 000 000 грн.
ПрАТ «СК «АРКС» були надані всі необхідні документи для прийняття рішення та здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі, а саме в сумі                   190 433,01 грн, однак останнє здійснило лише часткове відшкодування витрат на ремонт належного позивачу транспортного засобу шляхом перерахування коштів на СТО в розмірі 100 000 грн, тобто лише в рамках ліміту цивільно-правової відповідальності, передбаченої умовами полісу ОСЦП серії АО № 3054222.
Решту коштів в розмірі 90 433,01 грн необхідних для проведення ремонтних робіт, він сплатив особисто шляхом перерахування коштів на СТО, що підтверджується квитанцією №0.0.1466072469.1 від 16 вересня 2019 року.
Після додаткового звернення до ПрАТ «СК «АРКС», на виконання умов договору про добровільне страхування цивільно-правової відповідальності, останнім будо здійснено виплату в сумі 2 992,46 грн.
З огляду на викладене, просив стягнути з відповідачів ПрАТ «СК «АРКС» та                    ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану майнову шкоду в розмірі 87 440,55 грн солідарно. Також просив стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору в сумі 874,41 грн та витрати на надання правничої допомоги в розмірі 12 500 грн.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2020 року позовні вимоги залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Шевченка О. Б. задоволено частково.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2020 року в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_1 скасовано.
Ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заподіяну майнову шкоду в розмірі 87 440,55 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
02 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційного скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у вказаній вище справі, в якій просив, скасувати оскаржувану постанову, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).  
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом                      на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2020 року (на час подання касаційної               скарги) - 2 102 грн. 
Ціна позову у даній справі становить 87 440,55 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб                          (2 102 грн х 100=210 200 грн).
Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону. 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному перегляду, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу retione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року). 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
З урахуванням наведеного, оскільки  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                         І. В. Литвиненко  
 
                                                                В. С. Висоцька
 
                                                                                                    А. І. Грушицький