УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/16572/19 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В. 
Категорія 83 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Коломієць О.С., Шевчук А.М.,
за участю секретаря     Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/16572/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бєльського Олександра Сергійовича, за апеляційною скаргою Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на ухвалу  Богунського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Кузнєцова Д.В.,

ВСТАНОВИВ:

       У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій зазначила, що на виконанні у Житомирському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебував виконавчий лист про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 67760 грн.
       Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження їй стало відомо про те, що постановою державного виконавця від 1 липня 2019 року, а також постановою про опис та арешт майна від 4 липня 2019 року накладено арешт на належну їй земельну ділянку, загальною площею 0,0729 га ( кадастровий номер 1822082000:02:001:0836),призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
       Заявниця вказує, що постанову про відкриття виконавчого провадження їй не надіслано рекомендованим листом з повідомленням. Вона не була повідомлена про наявність цього виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій.
       Окрім того, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 11 квітня 2016 року, відтак, враховуючи положення ст.30 Закону України « Про виконавче провадження», строк для вчинення виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні закінчився 11 жовтня 2016 року. В подальшому, протягом трьох років державним виконавцем не вчинялись жодні дії на виконання судового рішення про стягнення з неї коштів та лише у липні 2019 року, після видачі дубліката виконавчого листа, почав вирішувати питання про звернення стягнення на належне їй майно.
       Відповідно до вимог Закону України « Про виконавче провадження» постанова про арешт майна боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. В порушення вимог законодавства вказані постанови винесені державним виконавцем поза межами цього строку.
       Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила скасувати постанову про арешт майна боржника від 1 липня 2019 року та постанову про опис та арешт майна боржника від 4 липня 2019 року, винесені державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Бєльським О.С.
       Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2020 року скаргу задоволено.
       Скасовано постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Бєльського О.С. від 1 липня 2019 року про арешт майна боржника та від 4 липня 2019 року про опис та арешт майна божника у виконавчому провадженні №50762293.
       В апеляційній скарзі Житомирський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
       Зокрема, зазначає, що суд залишив поза увагою положення ст. 28 Закону України « Про виконавче провадження», яка містить вичерпний перелік процесуальних документів, що надсилаються рекомендованим поштовим відправленням або доставляються кур`єром. Постанови про накладення арешту на майно боржника та про опис й арешт майна не входять до цього переліку, а відправляються простою поштою кореспонденцією.
       Постанова про опис та арешт майна боржника від 4 липня 2019 року була винесена за місцем знаходження нерухомого майна боржника, у присутності двох понятих та у відповідності до вимог ст.56 Закону України « Про виконавче провадження».
       Звертає увагу на ту обставину, що суд першої інстанції встановлював факт направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 квітня 2016 року, що свідчить про вихід за межі вимог скарги, оскільки ОСОБА_1 не оскаржувала вказану постанову.
       Вважає, що суд першої інстанції безпідставно поновив строк для подачі боржником цієї скарги.
       У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що державний виконавець Бєльський О.С. не виносив постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження. В подальшому це виконавче провадження не було передане йому для виконання, відтак, всі його подальші дії щодо виконання судового рішення про стягнення з неї коштів були вчинені поза межами наданих Бєльському О.С. повноважень. Крім того, відновлення виконавчого провадження та винесення постанов, що оскаржуються, відбувалось за відсутності виконавчого листа та з порушенням строків, встановлених законом для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив скаргу.
       В судовому засіданні державний виконавець Бєльський О.С. підтримав апеляційну скаргу, та пояснив, що вказане виконавче провадження у встановленому законом порядку було передане йому для вчинення виконавчих дій. Оскільки боржник тривалий час не виконувала вирок суду про стягнення з неї коштів, було прийнято рішення про реалізацію належної ОСОБА_1 земельної ділянки. 6 листопада 2019 року відбулись прилюдні торги та право власності на цей майно перейшло до іншої фізичної особи.
        ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні не визнали доводи, викладені в апеляційній скарзі. При цьому пояснили, що на даний час в судовому порядку вирішується питання щодо наявності підстав для видачі дубліката виконавчого листа, що свідчить про неможливість вчинення будь-яких дій щодо виконання судового рішення. Вирок суду про стягнення коштів на користь ОСОБА_2 не виконувався в добровільному порядку внаслідок об`єктивних причин. Закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та скасування судом апеляційної інстанції ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2019 року про видачу дубліката виконавчого листа й направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції свідчить про незаконність винесення державним виконавцем постанов про опис та арешт майна боржника.
       Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
       Матеріали справи свідчать, що 11 квітня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції Хом`яком І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №295/6148/15-к, виданого Богунським районним судом м. Житомира 17 березня 2016 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 67760 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.
       Згідно з постановою державного виконавця Хом`яка І.В. від 26 травня 2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка діяла на час винесення постанови).
       Постановою державного виконавця Житомирського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 26 лютого 2019 року виконавче провадження відновлене. 
       Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2019 року задоволено подання державного виконавця Бєльського О.С. та видано дублікат вказаного виконавчого листа.
       3 травня 2019 року на запит державного виконавця Міськрайонним управлінням у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області письмово повідомлено про те, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0729 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд й розташована в 
АДРЕСА_1. 1 липня 2019 року державним виконавцем Житомирського районного ВДВС винесено постанову про арешт майна боржника.
       На підставі постанови державного виконавця Бєльського О.С. від 4 липня 2019 року описано та накладено арешт на належну ОСОБА_1 земельну ділянку.
       Копії зазначених постанов 1 липня 2019 року та 4 липня 2019 року були направлені засобами поштового зв`язку звичайною кореспонденцією на останню відому адресу боржника.
       Наявний в матеріалах виконавчого провадження лист Житомирського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Житомирській області свідчить про те, що інформація стосовно ОСОБА_1 у базі ЄІАС УМП відсутня.
       6 листопада 2019 року вказана земельна ділянка була реалізована на електронних торгах.
       Постановою державного виконавця від 28 листопада 2019 року припинено чинність арешту цього нерухомого майна.
       Ухвалою Житомирського апеляційного суду Житомирської області від 2 липня 2020 року скасовано ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2019 року про видачу дубліката виконавчого листа та призначено новий розгляд в суді першої інстанції подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа.
       Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
       Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №752/14248 оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб щодо виконання судового рішення, яким задоволений цивільний позов у кримінальному провадженні, має відбуватися у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
       Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
       У ч.1 ст. 28 Закону України « Про виконавче провадження» зазначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
       Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
       Згідно з п.6 ч.3 вказаної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. 
       Відповідно до ч. ч.1,2 ст.56 Закону України « Про виконавче провадження» арешт майна ( коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. 
       Арешт на майно ( кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна ( коштів) боржника або про опис та арешт майна ( коштів) боржника.
       Постанова про арешт майна ( коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
       Частинами 1,2,4 статті 13 Закону України « Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів. Заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
       Арешт на майно ( кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.
       Опис та арешт майна здійснюється не пізніше як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.
       Матеріали справи свідчать, що інформація про наявність у власності боржника вказаної земельної ділянки надійшла до відділу ДВС 3 травня 2019 року. Постанови про арешт та опис цього майна були винесені державним виконавцем 1 липня 2019 року та 4 липня 2019 року, тобто поза межами строків, визначених ч.ч. 2, 4 ст. 18 та ч. 2 ст. 56 Закону України « Про виконавче провадження».
       Проте, вказана обставина не свідчить про обгрунтованість скарги ОСОБА_1 , оскільки відповідно до правил ч.5 ст.13 Закону України « Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.
       Обгрунтовуючи необхідність скасування постанов державного виконавця про арешт та опис майна, заявниця не посилалась на порушення процедури проведення опису та арешту належної їй земельної ділянки, а вказувала на недотримання державним виконавцем строків винесення цих постанов. 
Оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог та позбавлений самостійно змінювати підстави таких вимог, висновок суду першої інстанції про задоволення скарги не грунтується на вимогах законодавства.
Заслуговує на увагу й та обставина, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам ст.447 ЦПК України, не вказано, які її права чи свободи порушено внаслідок недотримання державним виконавцем строків винесення постав про арешт та опис майна.
Вказані постанови у день їх прийняття були направлені ОСОБА_1 на останню відому державному виконавцю адресу її місця проживання, простим поштовим відправленням, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження». 
Посилання на ту обставину, що на даний час в судовому порядку вирішується питання про видачу дубліката виконавчого листа, не є підставою для задоволення скарги, оскільки на час винесення постанов про опис та арешт майна боржника була чинною ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2020 року й у державного виконавця не було правових підстав утриматись від вчинення виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні.
Обгрунтовуючи скаргу, заявниця вказувала про те, що її не повідомлено про відкриття виконавчого провадження. Однак, враховуючи зміст вимог ОСОБА_1 , вказана обставина не свідчить про наявність підстав для скасування постанов про опис та арешт майна.
Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про відмову у задоволенні скарги. 

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) задовольнити.
Ухвалу  Богунського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні скарги  ОСОБА_1  на дії державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бєльського Олександра Сергійовича.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: