ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 р. 	Справа № 520/7293/2020	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Спаскіна О.А. ,
          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, по справі № 520/7293/2020
за позовом                ОСОБА_1  
до               Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області в особі територіального сервісного центру №6350                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області в особі територіального сервісного центру № 6350 (далі по тексту – відповідач), в якому просив суд:
          - визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області в особі територіального сервісного центру МВС №6350 щодо відмови в оформленні документів по перереєстрації транспортного засобу DАЕWОО LANOS СЕДАН-В, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 за новим власником ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , паспорт: НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 08 липня 2004 року;
          - зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС України в Харківській області в особі територіального сервісного центру МВС №6350 провести перереєстрацію за ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , паспорт: НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 08 липня 2004 року - транспортного засобу - автомобіль DАЕWОО LANOS СЕДАН-В, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , як за новим власником;
          - стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.
В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність відмови Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області в особі територіального сервісного центру МВС № 6350 у перереєстрації громадянину ОСОБА_1 транспортного засобу на підставі п.п. 15.41 постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 у зв`язку з наявністю інформації про заборону на відчуження щодо перереєстрації, оскільки на момент звернення до відповідача (26.05.2020) за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру боржників були відсутні будь-які обмеження у попереднього власника ОСОБА_2 щодо права володіння, користування і розпорядження своїм рухомим майном.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 по справі № 520/7293/2020, прийнятому в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1  до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області в особі територіального сервісного центру № 6350 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття судом першої інстанції рішення при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 по справі № 520/7293/2020, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути судовий збір у розмірі 1261 грн 20 коп.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги із посиланням на норми ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627, ст. 629, ч. 1 ст. 638 ЦК України вказав на чинність та реальність договору купівлі-продажу автомобіля та встановлення за ним права власності на автомобіль DАЕWОО LANOS СЕДАН-В, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , як за новим власником, як наслідок, протиправність дій відповідача та порушення його прав щодо перереєстрації зазначеного транспортного засобу. Посилання відповідача на п.15 Порядку № 1388, з огляду на відсутність відомостей про особу в Єдиному реєстрі боржників, вважає таким, що не відповідає дійсності, а законність відмови на підставі п. 41 Порядку №1388 вважає непідтвердженим письмовими доказами. Вказав на те, що судом першої інстанції не досліджено документу, на підставі якого накладено обтяження на транспортний засіб, при цьому, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні відомості про його обтяження, відсутня будь-яка інформація щодо наявності виконавчих проваджень та обмежень, окрім бази даних МВС України.
Відповідач, у надісланому до суду письмовому відзиві, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки дії Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області в особі територіального сервісного центру № 6350 у спірних правовідносинах вважає правомірними.
Пояснив, що з огляду на наявність заяви ОСОБА_1 від 26.05.2020 про перереєстрацію транспортного засобу 26.05.2020 о 10 год. 33 хв. відповідачем направлено запит для підтвердження реєстрації та відсутності обмежень на проведення реєстраційних дій з вищевказаним  автомобілем, проте о 11 год. 21 хв. було отримано відповідь, в якій підтверджено наявні обмеження на транспортний засіб. Зазначив, що діяв у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1371 від 23.12.2009 “Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів” та вказав, що в частині накладення або зняття обмежень на проведення реєстраційних дій з транспортними засобами територіальні сервісні центри МВС є лише виконавцями. Отже, з викладених підстав, вважає рішення суду першої інстанції правомірним та таким, що скасуванню не підлягає.
Також просив суд апеляційної інстанції замінити неналежного відповідача на належного регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області.
Колегія суддів вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Так, відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року № 79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» (далі - Постанова № 79) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком, серед який наявний Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області, який значиться в переліку.
При цьому, в п. 2 Постанови № 79 значиться, що територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до впорядкування структури Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ.
Таким чином, відповідно до положень Постанови №79 територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ продовжують працювати.
Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань  Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області з 05.03.2020 знаходиться в стані припинення. Разом з цим, запис про його остаточну ліквідацію з зазначенням правонаступника до Реєстру не внесено.
Відповідно до ч. 5 ст. 104 Цивільного Кодексу України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
З наданого відповідачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не вбачається припинення (ліквідація) Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області.
Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для заміни відповідача в порядку процесуального правонаступництва по даній справі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.04.2020 між Торгівельною фірмою "Автолюбитель" (ЄДРПОУ 14064512) та громадянином ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) інтереси якого, за довіреністю, представляв ОСОБА_3 було укладено договір комісії №352/20/014465 щодо продажу транспортного засобу марки DAEWOO LANOS СЕДАН-В, 2004 року випуску, зеленого кольору, № кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_1 (а.с.11).
27.04.2020 між Торгівельною фірмою «Автолюбитель» (ЄДРПОУ 14064512) та громадянином ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу №352/20/014465 відповідно до умов якого останній придбав транспортний засіб марки DAEWOO LANOS СЕДАН-В, 2004 року випуску, зеленого кольору, № кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_1 (а.с.14).
Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою позивача №262141058 станом на 26.05.2020 інформація щодо наявності обтяжень рухомого майна відсутня, в Єдиному  реєстрі боржників інформація також відсутня (а.с. 16, 18-19).
Відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, який є складовою частиною НАІС - (Національна автоматизована інформаційна система) ГСЦ МВС України, на автомобіль DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_5 , оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 та закріплено номерні знаки НОМЕР_1 , проте станом на 26.05.2020 підтверджено наявні з 2004 року обмеження на транспортний засіб, а саме застава транспортного засобу вих. №188 від 18.10.2004, дата накладення обмеження 26.12.2004. (а.с.51).
26.05.2020 громадянин ОСОБА_1 звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області в особі територіального сервісного центру МВС №6350 із заявою №262141058 про перереєстрацію транспортного засобу марки DAEWOO LANOS СЕДАН- В, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 за собою як новим власником ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт: НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 08 липня 2004 року на підставі договору купівлі - продажу транспортного засобу №352/20/014465.
26.05.2020 Регіональним сервісним центром МВС в Харківській області в особі територіального сервісного центру МВС № 6350 громадянину ОСОБА_1 відмовлено у перереєстрації транспортного засобу на підставі п.п. 15, 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 у зв`язку з наявністю інформації про заборону на відчуження щодо перереєстрації, про що зазначено у вищевказаній заяві.
Не погодившись із відмовою Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області в особі територіального сервісного центру МВС №6350 в перереєстрації придбаного ним транспортного засобу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з правомірності відмови у перереєстрації транспортного засобу, з огляду на те, що на дату звернення позивача з заявою про перереєстрацію транспортного засобу, на вказаний автомобіль накладено обмеження на проведення реєстраційних дій.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі по тексту - Закон № 3353-XII).
Статтею 34 Закону № 3353-XII визначено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Згідно частини другої статті 34 Закону № 3353-XIІ державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлюється Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі по тексту - Порядок № 1388).
Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.
Пунктом 3 Порядку № 1388 передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів (крім транспортних засобів, визначених абзацом другим пункту 12 цього Порядку) сервісними центрами МВС може проводитися через центри надання адміністративних послуг, утворені відповідно до Закону України "Про адміністративні послуги" № 5203-17), на основі рішень, узгоджених між сервісними центрами МВС та органами, які прийняли рішення про утворення центрів надання адміністративних послуг.
Центри надання адміністративних послуг підключаються до електронних баз даних (реєстрів), необхідних для проведення державної реєстрації (перереєстрації) та зняття з обліку транспортних засобів, з метою прийняття, перевірки та передачі документів, видачі оформлених результатів.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1388 сервісні центри МВС ведуть облік торговельних організацій, підприємств-виробників та суб`єктів господарювання, діяльність яких пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, забезпечують їх номерними знаками для разових поїздок, бланками актів приймання-передачі транспортних засобів установленого зразка із сплатою вартості зазначених номерних знаків і бланків, розробляють порядок видачі таких бланків, обліку та контролю за їх використанням, надають відповідним військовим комісаріатам за їх запитами відомості про державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів (за винятком легкових автомобілів, причепів до них, мотоциклів, мотоколясок та мопедів).
Згідно з пунктами 7, 8 Порядку № 1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).
Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.
Таким чином, з аналізу наведених вище норм чинного законодавства слідує, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, який є складовою частиною НАІС - (Національна автоматизована інформаційна система) ГСЦ МВС України, 26.12.2004 на автомобіль DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_5 було накладено обмеження на проведення реєстраційних дій, а саме арешт 2 застава транспортного засобу вих. №188 від 18.10.2004 (а.с.51).
Відповідно до п. 15 Порядку № 1388 у разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.
У разі наявності відомостей про особу в Єдиному реєстрі боржників перереєстрація, зняття з обліку транспортного засобу не проводиться. Отже, наявність відомостей про арешт або розшук транспортного засобу унеможливлює перереєстрацію вказаного транспортного засобу на нового власника.
Пунктом 41 Порядку № 1388 визначено, що забороняється перереєстрація на нового власника транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного виконавця.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що наявність у Єдиному державному реєстрі МВС відомостей щодо накладення арешту на транспортний засіб є прямою забороною щодо перереєстрації такого транспортного засобу на нового власника, яким у спірному випадку є позивач.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що 26.12.2004 на автомобіль DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, № кузова НОМЕР_5 , накладено обмеження на проведення реєстраційних дій, позивачу було правомірно відмовлено у перереєстрації транспортного засобу відповідно п. 15 Порядку № 1388, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Посилання апелянта на відсутність відомостей в Єдиному реєстрі боржників та відсутність інформації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, як на підставу для визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання провести перереєстрацію колегія суддів відхиляє, оскільки п. 15 Порядку №1388 передбачено можливість реєстрації транспортного засобу за наявності інформації про арешт або розшук транспортного засобу та окремо за наявності інформації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та в Єдиному реєстрі боржників. При цьому, наслідки наявності інформації у зазначених випадках є різними. Так, допускається реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні. Разом з цим, у разі  наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться та у разі наявності відомостей про особу в Єдиному реєстрі боржників перереєстрація, зняття з обліку транспортного засобу також не проводиться.
Таким чином, відсутність інформації щодо накладення арешту на транспортний засіб у базах Державного реєстру обтяжень рухомого майна та в Єдиному реєстрі боржників не спростовує наявність такої інформації в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів МВС, та не є обставиною, яка б дозволяла у спірних відносинах здійснити перереєстрацію автомобіля на позивача.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що колегія суддів не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ч. 4 ст. 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 по справі № 520/7293/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    О.А. Спаскін