ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 672/304/19
Провадження № 22-ц/4820/1643/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Журбіцького В.О.,
 
учасники справи: представник відповідача Розанова О.З.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2020 року (суддя Федорук І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Поділля» про розірвання договору оренди землі, 
в с т а н о в и в:
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Поділля» (далі ТОВ «Мрія Поділля», товариство, орендар) про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Позов мотивовано тим, що після смерті батька вона успадкувала земельну ділянку, яка знаходиться на території Бубнівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,0986 га, з кадастровим номером 6821280700:04:006:0114. 
04 травня 2012 року між ТОВ «Мрія Поділля» та батьком позивача ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі вищевказаної земельної ділянки, який був зареєстрований в управлінні Держкомзему у Городоцькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи від 15.11.2012 року за №682120004003726. Спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка зазначала, що умовами договору було передбачено, що орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року, однак їй як орендодавцю земельної ділянки орендна плата не виплачувалась починаючи з 2014 року.
У зв`язку із невиконанням орендарем ТОВ «Мрія Поділля» обов`язку по своєчасній виплаті орендної плати, 18.09.2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із письмовою заявою, у якій просила припинити дію договору оренди землі, у зв`язку з тим, що орендар не виконує свої обов`язки по сплаті орендної плати та вжити заходів щодо скасування записів про інше речове право, на що отримала відмову. Починаючи з 2014 року позивачка не отримувала жодної оплати за оренду зазначеної земельної ділянки. Станом на 01 березня 2019 року заборгованість ТОВ «Мрія Поділля» по орендній платі за земельну ділянку становить 12741,12 грн.
Посилаючись на те, що відповідач систематично не сплачує орендну плату за користування вищезазначеною земельною ділянкою, просила розірвати договір оренди землі, укладений 04 травня 2012 року на земельну ділянку площею 2,0986 га, кадастровий номер 6821280700:04:006:0114, яка розташована на території Бубнівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. 
Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2020 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з встановлених обставин сплати відповідачем орендної плати за 2015-2018 роки під час розгляду справи. При цьому, суд виходив з того, що відповідальність за несплату відповідачем орендної плати за вказаний період несе позивачка, оскільки вона повідомила відповідача про свої права на спадкове майно лише 27.08.2018 року. За відсутності в орендаря необхідних даних про нового власника земельної ділянки товариство було позбавлено можливості сплатити орендну плату за 2015-2018 роки у встановлений договором строк.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі від 04 травня 2012 року, у зв`язку із систематичним порушенням обов`язку по сплаті орендної плати за землю.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, ним не враховано докази, які підтверджують систематичність порушень обов`язків по сплаті позивачці орендної плати за 2014 рік, 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік. 
Вважає, що починаючи з 04 жовтня 2017 року відповідачу було відомо про прийняття нею спадщини, і тому з цього часу орендар зобов`язаний був виконувати свої обов`язки перед нею, в тому числі й по сплаті орендної плати за вказані земельні ділянки. Крім того, звертаючись 27 квітня 2017 року зі скаргою до Міністерства юстиції України про скасування подвійної реєстрації договорів оренди землі, позивачу було відомо про зміну власника земельної ділянки.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Мрія Поділля», просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Відзив мотивовано безпідставністю та необґрунтованістю доводів апеляційної скарги та законністю оскаржуваного рішення, ухваленого на підставі повного та об`єктивного вивчення всіх обставин. що мають значення для справи, із застосуванням норм процесуального та матеріального права.
Апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без їх участі, апеляційну скаргу підтримують, просять її задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
Судом встановлено, що 04 травня 2012 року між  ОСОБА_2  та ТОВ «Мрія Поділля» укладено договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,0986 га, з кадастровим номером 6821280700:04:006:0114, яка розташована на території Бубнівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Після його смерті в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_1 отримала 28.05.2015 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,0986 га, з кадастровим номером 6821280700:04:006:0114, яка розташована на території Бубнівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області.
27 вересня 2018 року ОСОБА_1 направила ТОВ «Мрія Поділля» повідомлення щодо зміни власника та орендодавця земельної ділянки з кадастровим номером 6821280700:04:006:0114.
ТОВ «Мрія Поділля» виплатило позивачці орендну плату за 2015 рік в розмірі 2121,91 грн., за 2016 рік - 2121,91 грн., за 2017 рік - 2121,91 грн. 24 травня 2019 року, за 2018 рік в розмірі 2638,24 грн. - 20 квітня 2019 року. 
Згідно ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. 
Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до положень ст.31,32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24-25 цього Закону та умовами договору.
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно з ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є такі порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того. на що вона розраховувала при укладені договору.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 3 ст.148-1 ЗК України передбачено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачка набувши право власності в порядку спадкування на земельну ділянку ще в 2015 року, не вчинила добросовісних дій щодо надання інформації відповідачу у строки передбачені ч.3 ст.148-1 ЗК України про зміну власника спірної земельної ділянки, тому прострочення орендної плати не настало, адже за відсутності належної інформації щодо нового власника земельної ділянки, сплатити орендарю орендну плату до кінця попередніх років фактичної можливості не було.
Відповідно до ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
Згідно з ч.2 ст.612 ЦК України, прострочення боржника настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Отже, невиконання позивачем покладеного законом обов`язку щодо повідомлення відносно переходу права власності на земельну ділянку є в розумінні положень статті 613 ЦК України прострочення кредитора, внаслідок якого орендар не міг виконати обов`язок по сплаті орендної плати новому орендодавцеві.
Наведене спростовує вину відповідача у несплаті орендної плати, а отже наявність підстав для розірвання договору оренди між сторонами.
За даними матеріалів справи ТОВ «Мрія Поділля» сплатило позивачці орендну плату шляхом поштового переказу за 2015 рік в сумі 2121,91 грн. - 24.05.2019 року, за 2016 рік в сумі 2121,91 грн. - 24.05.2019 року, за 2017 рік в сумі 2121,91 грн. - 24.05.2019 року, за 2018 рік в сумі 2638,24 грн. - 20.04.2019 року.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27 жовтня 2020 року.

Судді:                                                                         Т.О. Янчук

                                                                               А.В. Купельський

                                                                               О.І. Ярмолюк