ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/4635/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС  у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року (головуючий суддя: Максименко Л.Я.) по адміністративній справі   № 280/4635/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімпостач»  до Головного управління ДФС  у Запорізькій області, правонаступником якого є Головне управління ДПС  у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -             

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Технохімпостач»  (далі ТОВ «Технохімпостач»  ) 20.09.2019 року звернулось до   суду із позовом до відповідача Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі  ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог  від 15.11.2019 року,  просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області, а саме: податкове повідомлення-рішення  №0012161401 від 13.08.2019 року про збільшення грошового зобов`язання за платежем з податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем 664 741,00 грн. ,штрафними санкціями 166 185,25 грн.;
податкове повідомлення-рішення  №0012201401 від 13.08.2019 року про зменшення суми податкового зобов`язання у розмірі 15 862 805,00 грн. та зменшення суми податкового кредиту у розмірі 15 814 370,00 грн. за платежем податок на додану вартість.
податкове повідомлення-рішення  №0012191401 від 13.08.2019 року про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на суму штрафу 17 236,80 грн., та стягнути на користь позивача  судовий збір у розмірі 19  210 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані реальністю здійснення фінансово-господарської діяльності з контрагентами TOB «НВО «Укрпромекологія», TOB «Владимир», ФГ «Верес», TOB «Ойл Продакшн», TOB «Дніпроресурс-ойл», TOB «Сакура-Автотранс», TOB «ДЗБМ», TOB «Альянспак», TOB «Золотий Колос», ПП «Євробудшлях», ТОВ «Торговий Дім «Запоріжоілгруп», відсутністю порушень податкового законодавства при нарахуванні податку на прибуток та податку на додану вартість за період перевірки фінансово-господарської діяльності з 14.09.2015 року по 30.09.2018 року, відсутністю порушень термінів  реєстрації податкових накладних.
У відзиві  на позов  ГУ ДФС у Запорізькій області посилається на неправомірність доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Ршенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року  позов задоволено, визнані протиправними та скасовані прийняті  ГУ ДФС у Запорізькій області 13.08.2019 року податкове повідомлення-рішення №0012161401 про збільшення грошового зобов`язання за платежем з податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем 664741,00 грн. ,штрафними санкціями 166185,25 грн. ,податкове повідомлення-рішення №0012201401 про зменшення суми податкового зобов`язання у розмірі 15 862 805,00 грн. та зменшення суми податкового кредиту у розмірі 15 814 370,00 грн. за платежем податок на додану вартість, податкове повідомлення-рішення №0012191401 про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на суму штрафу 17 236,80 грн.
На користь ТОВ «Технохімпостач»  стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Запорізькій області судовий збір у розмірі 19  210 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Запорізькій області  подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити та заявлено клопотання про здійснення процесуального правонаступництва по справі з ГУ ДФС у Запорізькій області на нього як правонаступника.
Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 227 від 06.03.2019 року «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України», а також постанови Кабінету Міністрів України № 537 від 19.06.2019 року «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» визначено реорганізувати ГУ ДФС у Запорізькій області, шляхом приєднання його до ГУ ДПС у Запорізькій області.
31.07.2019 року ГУ ДПС у Запорізькій області зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій.
Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає можливим здійснити процесуальне правонаступництво відповідача по справі № 280/4635/19   з ГУ ДФС у Запорізькій області на його правонаступника ГУ ДПС у Запорізькій області.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права , правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року  відповідає, в зв`язку з чим  вимоги апеляційної скарги є не обґрунтованими   з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Технохімпостач»   зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 14.09.2015 року, код  ЄДРПОУ 40009323, основні види діяльності   - оптова торгівля хімічними продуктами, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, оптова торгівля хімічними продуктами, діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, роздрібна торгівля пальним.
На підставі направлень, та наказів ГУ ДФС у Запорізькій області №4297 від 17.12.2018 року , №4399 від 28.12.2018 року, податковим органом проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Технохімпостач»   з питань дотримання вимог податкового ,валютного та іншого законодавства за період з 14.09.2015 року по 30.09.2018 року, за результатами якої складено акт  від 08.05.2019 №261/08-01-14-01/40009323 (т.1 а.с.63-137).
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог
- п.44.1, п.п.44.2, ст.44, пп.  134.1.1  п.  134.1  ст.134 ПК України  ,внаслідок чого занижено податок на прибуток у розмірі 664 741 грн., в т.ч. по періодах: за І півріччя 2018 року у сумі 601 195 грн.; за 3 квартали 2018 року у сумі 664 741 грн.;
- пп.  192.1.1. п.  192.1, п.192.3  ст.192  п.198.1, п.198.3, п.198.6  ст.198, п.201.10  ст.201 ПК України  щодо порядку заповнення декларації з ПДВ затвердженої  Наказом МФ України від 28.01.2016 №21  (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2017 №276), що призвело до заниження ПДВ за вересень 2017 року   у розмірі 35 166 грн.;
завищення від`ємного значення з ПДВ за  вересень 2018 року у розмірі 303 073 грн.
- п.  185.1  ст.185, п.  187.1  ст.187, п.200.1  ст.200 ПК України ,внаслідок чого  завищено суму податкових зобов`язань по взаємовідносинах з TOB «Ойл Продакшн», TOB «Дніпроресурс-Ойл», TOB «Сакура-Автотранс», TOB «ДЗБМ», TOB «Альянспак», TOB «Золотий Колос», ПП «Євробудшлях», що не призвело до виникнення грошових зобов`язань, на загальну суму 15 862 803 грн.;
-пп.14.1.181. п.14.1. ст..14, п. 198.1, п. 198.3 ст.198 ПК України , внаслідок чого  завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Торговий Дім «Запоріжоілгруп», що не призвело до виникнення грошових зобов`язань, на загальну суму 15  814 370 грн.
- п.201.1, п.201.10  ст.201 ПК України  в частині несвоєчасної реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН на загальну суму штрафних санкцій з податку на додану вартість 17 236,80 грн.
На підставі висновків Акту перевірки  від 08.05.2019 №261/08-01-14-01/40009323 ГУ ДФС у Запорізькій області 13.08.2019 року  прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:
податкове повідомлення-рішення №0012161401 про збільшення грошового зобов`язання за платежем з податок на прибуток приватних підприємств за основним платежем 664 741,00 грн. та штрафними санкціями 166 185,25 грн.;
податкове повідомлення-рішення №0012191401 про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на суму штрафу 17 236,80 грн.;
податкове повідомлення-рішення №0012201401 про зменшення суми податкового зобов`язання у розмірі 15 862 805,00 грн. та зменшення суми податкового кредиту у розмірі 15 814 370,00 грн. за платежем податок на додану вартість;
податкове повідомлення-рішення №0012171401 про збільшення суми податкового зобов`язання у розмірі 35 166,00 грн. та штрафними санкціями 8791,50 грн.;
податкове повідомлення-рішення №0012181401 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту у розмірі 303 073,00 грн.
Не погодившись із трьома із прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до  суду з відповідним  позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати прийняті ГУ ДФС у Запорізькій області 13.08.2019 року  податкові повідомлення-рішення №0012161401, №0012201401, №0012191401.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Приписами пп.134.1.1 п.134.1. ст.134,138.2,138.4 ст.138, п.139.1.9 ст. 139.1 ст.139 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст. 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст. 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених ст.152 цього Кодексу.
Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу; та витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
Не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не включаються до складу витрат.
Приписами пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1 - 198.3,198.6 ст. 98 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
Висновок податкого органу щодо нереальності здійснення позивачем фінансово-господарських операцій з контрагентами TOB «НВО «Укрпромекологія», TOB «Владимир», ФГ «Верес», отримання від них позивачем коштів, перерахування яких не пов`язано з постачанням товарів спростовується наступними матеріалами справи.
Між  позивачем  та вищезазначеними контрагентами укладені договори поставки нафтопродуктів, а саме: з ТОВ «НВО «Укрпромекологія» договір поставки №УПЕТХП-030517(1) від 03.05.2017 року, з TOB «Владимир» договір поставки №ВЛДТХП-060217(1) від 06.02.2017 року; з ФГ «Верес» договір поставки  №ВТХП-280818(2) від 28.08.2018 року.
Виконання зазначених договорів підтверджується первинними документами, складеними згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними,  платіжними дорученнями.
Висновок контролюючого органу про відсутність в товарно-транспортних накладних заповнення деяких граф не дає підстав стверджувати, що правочини мають формальний характер та не направлені на фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань.
Із матеріалів справи вбачається, що для здійснення перевезення товару до контрагентів-покупців  ТОВ «Технохімпостач»  21.03.2016 року укладений договір перевезення з TOB «ТД «Енергохімтех»   №ЕХТТХП-210316, за умовами якого обов`язок щодо погодження маршрутів чи здійснення інших дій для належного надання послуг перевезення покладається на контрагента-перевізника, а тому відсутність погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення не може свідчити по нереальність постачання товару позивачем на адресу контрагентів.
Інформація щодо пересування автошляхами України транспортних засобів TOB «ТД «Енергохімтех» не містить детального аналізу з наведенням звірки даних з товаро-транспортними накладними ТОВ «Технохімпостач»   щодо одночасного знаходження транспортного засобу у двох різних місцях.
Щодо відсутності інформації в ІС «Відеоконтроль-Рубіж»   пересування автошляхами України у періоди здійснення поставок товару ТОВ «Технохімпостач»  на адресу контагентів TOB «Владимир»  та TOB «НВО «Укрпромекологія» транспортних засобів з державними номерами, вказаними у товарно-транспортних накладних, судом першої інстанції правомірно зазначено, що ІС «Відеоконтроль-Рубіж»   у перевіряємий період не здійснювала всеохоплюючий моніторинг руху транспортних засобів по шляхам України,   а тому відсутність інформації в цій системі     про пересування транспортного засобу контрагента –перевізника за відсутності у нього пошукових критеріїв, визначених Методичними рекомендаціями,    затверджених Наказом МВС №975 від 29 грудня 2011 року, не може бути підставою висновку про неможливість пересування такого транспортного засобу автошляхами України.
Матеріалами справи підверджено, що позивач мав також фінансово-господарські стосунки з контрагентами TOB «Ойл Продакшн», TOB «Дніпроресурс-Ойл», TOB «Сакура-Автотранс», TOB «ДЗБМ», TOB «Альянспак», TOB «Золотий Колос», ПП «Євробудшлях»,з якими  укладено  договори на поставку товару – нафтопродуктів,  а саме: з TOB «Ойл Продакшн» договір поставки №ОПТХП-О71216(1) від 07.12.2016 року, з TOB «Дніпроресурс-Ойл» договір поставки №ДРОХП- 260318 (1), від 26.03.2018 року, з TOB «Сакура-Автотранс» договір поставки №САТХП-020718(1) від 02.07.2018 року, з TOB «ДЗБМ» договір поставки №ДЗБМТХП-200818(2) від 20.08.2018 року, з TOB «Альянспак» договір поставки №АПТХП-010817(1) від 01.08.2017 року, з TOB «Золотий Колос» договір поставки №ЗКТХП-030918(1) від 03.09.2018 року,з ПП «Євробудшлях» договір поставки  №ЄБТХП-260918(1) від 26.09.2018 року.
Виконання вищезазначених договорів також підтверджується первинними документами, складеними згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними,  платіжними дорученнями відповідно до кожного контрагента за період поставки товару  по вересень 2018 року включно.
Підтвердженням наявності товару, поставленого позивачем вищезазначеним контрагентам, є поставки на адресу ТОВ «Технохімпостач»  нафтопродуктів та газу скрапленого за відповідними договорами з контрагентами AT «Укргазвидобування», TOB «Глуско Україна», ПАТ «Природні ресурси»,   TOB «Оранж Оіл», ПП «Укрпалетсистем», TOB «Оптімус-ЛПГ», імпортним контрагентом Milton Assets LP, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами.
Крім того, матеіалами справи підтверджено, що TOB «ТД «Запоріжіолгруп» у відповідності до умов договору №ТДТК0291017001 від 29.10.2017 року як власник передав управителю ТОВ «Технохімпостач»  право на передачу власних дисконтних карток для подальшого відпуску товару з АЗС власника споживачу (контрагенту управителя) за попередньо домовленою знижкою. Власник зобов`язується здійснювати безпосередній відпуск Товару з власних АЗС (список АЗС опубліковується на офіційному веб-сайті Власника - www.zog.ua) за попередньо домовленою знижкою при пред`явленні дисконтних карток споживачами (контрагентами управителя). Умови оплати та документальне оформлення встановлене згідно розділу 5 договору наступним чином: 5.1.Оплата виданого товару, що була відпущена споживачу (контрагенту управителя) з АЗС Власника на підставі дисконтних карток, відбувається в момент передачі товару на АЗС споживачам (контрагентам управителя) через РРО.5.2. Під час зчитування інформації з наданого споживачем (контрагентом управителя) дисконтної картки термінальним обладнанням відбувається ідентифікація здійснення оплати управителем. 5.3. З моменту оплати споживачем (контрагентом управителя) товару на АЗС обов`язок по сплаті товару управителем припиняється.5.4. Два рази на місяць (по результатам з 01 по 15 число місяця та з 16 по 30(31) число місяця) управитель надає власнику чеки на отриманий споживачем (контрагентом Управителя) Товар, що був виданий з АЗС власника, на підставі наданих управителем чеків власник формує видаткові накладні передачі палива на АЗС ЗОГ. На підставі оформлених належним чином (підписанням з обох сторін) власник виписує та реєструє податкові накладні на отриманий Товар.
Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору TOB «ТД «Запоріжоілгруп» у період з 01.11.2017 року по 30.09.2018 року передано позивачу дисконтні картки для подальшої передачі їх кінцевому споживачу для відпуску нафтопродуктів з АЗС.
Виконання договору підтверджено первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними передачі палива на АЗС ЗОГ за період з 01.11.2017 року по 30.09.2018 року, податковими накладними, платіжними документами.
Викладене спростовує висновки податкового органу» щодо не відображення позивачем в бухгалтерському та податковому обліку реалізації пального за готівкові кошти через мережі АЗС на кінцевого споживача, оформлення вдаваної реалізації пального, та нереальності господарських взаємовідносин.
Виходячи з вимог  Податкового кодексу України, підтвердженням факту здійснення господарської операції є відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та підставою для нарахування податкового кредиту і податкового зобов`язання з податку на додану вартість є податкова накладна. Тож, на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно правових угод.
Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.
Такі правові позиції викладені у постановах Верховного суду по справам № 815/3526/17 від 18.01.2018  року, № 814/937/15 від 08.05.2018 року, № 815/3526/17 від 08.05.2018 року,  № 826/11879/13-а від 12.06.2018 року, №808/3412/16 від 29.03.2019 року.
Матеріали справи свідчать, що операції позивача з контрагентами TOB «НВО «Укрпромекологія», TOB «Владимир», ФГ «Верес», TOB «Ойл Продакшн», TOB «Дніпроресурс-Ойл», TOB «Сакура-Автотранс», TOB «ДЗБМ», TOB «Альянспак», TOB «Золотий Колос», ПП «Євробудшлях» , TOB «ТД «Запоріжіолгруп» відповідають дійсному економічному змісту та господарській меті, підтверджуються необхідними первинними бухгалтерськими документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Позивачем вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових ресурсів.
Матеріалами справи підверджено  рух активів позивача при здійсненні фінансово-господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, зв`язок господарських операцій з основними видами економічної діяльності ТОВ «Технохімпостач», та правомірність формування позивачем податкового кредиту за результатами господарських операцій позивача з цими контрагентами на підставі належних первинних бухгалтерських документів, оформлених згідно з вимогами чинного законодавства.
Посилання контролюючого органу на відсутність у зазначених контрагентів адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по укладеним правочинам не можуть бути підставою для позбавлення платника (позивача) права на формування податкового кредиту  за перевірений період часу, так як нереальність господарських операцій   має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватись лише результатами перевірок податкової звітності контрагентів на підставі інформації з бази даних ІС  Співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту на рівні ДФС України  та  Єдиного реєстру податкових накладних, а також посиланнями на відсутність у контрагентів   матеріальних та трудових ресурсів тощо, оскільки підприємство не позбавлено права залучати матеріально-технічні ресурси для здійснення господарської діяльності.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем в розмірі 664 741,00 грн.  , штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 166 185,25 грн   відповідно до винесеного податкового повідомлення – рішення  №0012161401 від 13.08.2019 року,  протиправність зменшення суми податкового зобов`язання у розмірі 15 862 805,00 грн. та зменшення суми податкового кредиту у розмірі 15 814 370,00 грн. за платежем податок на додану вартість відповідно до   податкового повідомлення – рішення №0012201401 №  від 13.08.2019 року та їх скасування.
Правомірність податкового повідомлення-рішення від 13.08.2019 №0012191401 щодо нарахування податковим органом за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних позивачу штрафних санкцій в розмірі 17 236,80 грн.  спростовується наступними доказами.
Із матеріалів справи вбачається, що  TOB «Технохімпостач» складена податкова накладна №96 від 14.09.2018 року  на неплатника податку на додану вартість на паливо дизельне Євро сорт Є клас К5 на обсяг 15 915,789 кг на суму без урахування ПДВ 423 360,00 грн., ПДВ на суму 84 672,00 грн., яка 01.10.2018 року зареєстрована в ЄРПН.
Позивачем 16.09.2018 року складений розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 до податкової накладної №96 від 14.09.2018 року, яким зменшувались обсяги постачання на 423 360,00 без ПДВ та податкові зобов`язання та податковий кредит на суму 84 672,00 грн., який зареєстрований 13.10.2018 року.
Позивачем також складена податкова накладна №98 від 15.09.2018 року на неплатника податку на додану вартість на паливо дизельне Євро сорт Є клас К5 на обсяг 16484,211 кг на суму без урахування ПДВ 438 480,00 грн., ПДВ на суму 87 696,00 грн., яка 01.10.2018 року зареєстрована в ЄРПН.
Позивачем 16.09.2018  року складений розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №2 до податкової накладної №98 від 15.09.2018 року, яким зменшувались обсяги постачання на 438 480,00 без ПДВ та податкові зобов`язання та податковий кредит на суму 87 696,00 грн., який зареєстрований 13.10.2018 року.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність порушення позивачем граничних термінів реєстрації ПН з підстав неправильного застосування положення п.  201.10  ст.  201 ПК України, що  передбачають   спеціальні строки реєстрації  розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, а саме - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем), оскільки дотримання вказаних строків позивачем в акті перевірки не досліджувалось.
В силу викладеного висновок контролюючого органу про порушення позивачем строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, вказаних в акті перевірки, суперечить положенням п.  201.10  ст.  201 ПК України, а тому суд першої інстанції правомірно визнав протиправним та скасував оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0012191401 від 13.08.2019 року.
У відповідності до приписів ст.139 КАС  України суд першої інстанції правомірно стягнув на користь позивача за   рахунок бюджетних асигнувань  відповідача судові витрати на оплату судового збору в розмірі 19  210 грн.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції  прийнято з додержанням норм матеріального та   процесуального права, а тому підстави для  скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
                             
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС  у Запорізькій області -  залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 20 березня 2020 року    по адміністративній справі   № 280/4635/19     – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили  2 грудня 2020 року та може бути оскаржена д Верховного Суду на протязі 30 днів.
Повний текст постанови складений 14 грудня 2020 року.  

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай