ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №509/2803/19
Апеляційне провадження №22-ц/813/7156/20 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С., 
за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,
позивач – ОСОБА_1 ,
представник позивача – адвокат Синько Олена Анатоліївна,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа на стороні відповідача – ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  представника позивачаОСОБА_1  адвоката Синько Олени Анатоліївни на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 березня 2020 року,  постановлену під головуванням  судді Козирського Є. С.,
 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів, в якому просив стягнути з відповідача безпідставно набуті:
-грошові кошти у сумі 30 000 грн., інфляційні втрати грошових коштів у розмірі 67 800,80 грн., відсотки у розмірі 2 700 грн., а всього 100 500,80 грн.; 
-майно в розмірі еквівалентному 42 000 доларам США за курсом НБУ на момент ухвалення рішення.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 березня 2020 року зобов`язано ОСОБА_1  внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх судових витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу у розмірі 63 000 грн. протягом п`яти днів від дня вручення ухвали з попередженням про право суду залишити позов без розгляд у разі її невиконання.

Короткий зміст судового рішення
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 березня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції керувався двома підставами: ч.6ст.135, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та виходив з того, що :
-ухвала суду від 02 березня 2020 року, отримана позивачем 09 березня 2020 року, ним не виконана; 
-позивач та його представник в судове засідання, призначене на 21 січня, 02 та 31 березня 2020 року, не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 

Доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 березня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зокрема, адвокат Синько О.А. зазначила, що тричі в судові засідання вона, як представник позивача, не з`явилась з поважних причин, в тому числі 31 березня 2020 року у зв`язку із запровадженим у державі карантином.
Крім того, апелянт, посилаючись на положення ч.9ст.10,ч.2ст.353 ЦПК України, включила до апеляційної скарги заперечення на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 березня 2020 року, вважаючи її незаконною з тих підстав, що вона не відповідає правилам ч.4ст.135 ЦПК України та вважаючи, що окремому оскарженню від рішення суду зазначена ухвала не підлягає.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 вказав на безпідставність доводів скарги та просив судове рішення залишити без змін.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
Щодо залишення позову без розгляду на підставі п.3ч.1ст.257 ЦПК України
Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 червня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначене підготовче судове засідання на 12 липня 2019 року, в яке позивач та його представник не з`явились, та відкладено (продовжено) підготовче засідання на 02 та 31 березня 2020 року, в які позивач та його представник знову не з`явилися. 
Розгляд справи по суті судом не розпочинався. 
Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.
Положеннями ст.189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (ч.1ст.197 ЦПК України).
Відповідно до ч.1ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
За змістом п. 3 ч.1ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналіз змісту п.3 ч.1ст.257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (№ 61-14373св19) та від 11 березня 2020 року № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19).
Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції в частині залишення позову без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є помилковим та підлягає виключенню із мотивувальної частини ухвали суду. 

Щодо залишення позову без розгляду на підставі ч.6ст.135 ЦПК України
Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1ч.3ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ч.ч.1,4,6 ст.135 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат). Як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу). У разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.
Пунктом 13 ч.1ст.353 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.
Встановлено, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 березня 2020 року зобов`язано ОСОБА_1  внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу у розмірі 63 000 грн. протягом п`яти днів від дня вручення ухвали та попереджено його про право суду залишити позов без розгляд у разі її невиконання.
Зазначена ухвала отримана позивачем 09 березня 2020 року, проте ним та його представником не оскаржена в апеляційному порядку, незважаючи на таке право, надане законом (п.13ч.ст.353 ЦПК України), набрала законної сили та не виконана. 
Відповідно до ст.18 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Таким чином, законна сила судового рішення – це його правова дія, що полягає в тому, що рішення стає обов`язковим як для сторін та інших учасників справи, так і для самого суду.
Враховуючи те, що 31 березня 2020 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду з тих підстав, що ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 березня 2020 року, яка набрала законної сили, не виконана, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду на підставі ч.6ст.135 ЦПК України.
Оскільки позивач та його представник не скористались правом оскаржити ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 березня 2020 року, правових підстав для застосування положень ч.9ст.10 ЦПК України та надання правової оцінки ухвалі, яка набрала законної сили, та будь-якого реагування на заперечення на вказану ухвалу, що помилково включені до апеляційної скарги на іншу ухвалу, немає.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п.2ч.1ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги може змінити судове рішення.
Апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу змінити, виключивши із мотивувальної частини судового рішення висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі п.3ч.1ст.257 ЦПК України. В іншій частині ухвалу необхідно залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції у незміненій частині не спростовують.
Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Синько Олени Анатоліївни задовольнити частково.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 березня 2020 року змінити.
Виключити із мотивувальної частини судового рішення висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі п.3ч.1ст.257 ЦПК України.
В іншій частині ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 07 жовтня 2020 року.

Головуючий 

Судді: