справа № 991/9616/20
провадження №11-сс/991/1004/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м.Київ

       Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 , 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 листопада 2020 року про повернення скарги,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
18 листопада 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 листопада 2020 року скаргу повернуто особам, які її подали, оскільки вона на думку слідчого судді не підлягає розгляду в цьому суді у зв`язку з її непідсудністю Вищому антикорупційному суду.
Висновок слідчого судді щодо непідсудності скарги Вищому антикорупційному суду мотивований тим, що у скарзі та заяві про вчинення кримінальних правопорушень (іменованої заявниками як заява №4 про ознаки кримінальних правопорушень) наведено обставини щодо вчинення кримінальних правопорушень, які згідно з положеннями ст.33-1 КПК не належать до підсудності Вищого антикорупційного суду, у зв`язку з чим не встановлено наявності жодної з умов, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді з підстав неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 07 грудня 2020 року звернулись до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді, направити справу на продовження розгляду до першої інстанції Вищого антикорупційного суду за участю компетентного слідчого судді.
Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчим суддею не вірно застосовано положення кримінального, кримінального процесуального законодавства, та, як наслідок, легалізовано протиправну бездіяльність посадових осіб НАБУ.
Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги проведено без участі учасників провадження.
Мотиви суду.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Вимогами ст.304 КПК передбачено, що слідчому судді серед іншого належить встановити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (ч.1 ст.306 КПК).
За ч.1 ст.33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
У примітці до ст.45 КК зазначено, що корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 07 листопада 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до НАБУ з заявою №4 від 13 жовтня 2020 року про ознаки кримінальних правопорушень.
У заяві особи зокрема зазначили про вчинення ОСОБА_7 , а також організованим угрупуванням «державних виконавців», «ДП «Сетам», «приватних нотаріусів» шахрайства з метою легалізації «брудних доходів» (майно), одержаних злочинним шляхом та інших кримінальних правопорушень.
У той же час, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на бездіяльність детективів НАБУ дійшов висновку, що з урахуванням приписів положень КПК матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб НАБУ наведено обставини щодо вчинення кримінальних правопорушень, які згідно з положеннями ст.33-1 КПК не належать до підсудності Вищого антикорупційного суду, У зв`язку з чим не встановлено жодної з умов, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК.
Зазначені обставини покладені слідчим суддею в обґрунтування визнання поданої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скарги такою, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді, та, як наслідок, прийняття рішення про повернення скарги на підставі п.2 ч.2 ст.304 КПК.
При перегляді оскаржуваної ухвали слідчого судді від 24 листопада 2020 року колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, дослідивши надані матеріали судового провадження, погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 24 листопада 2020 року щодо непідсудності скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Вищому антикорупційному суду.
Так, слідчим суддею при вирішенні питання щодо відповідності поданої скарги та можливості призначення її до розгляду правомірно встановлена та належним чином обґрунтовано відсутність умов за ст.33-1 та п.1-3 ч.5 ст.216 КПК, що визначають підсудність розгляду даної скарги саме Вищому антикорупційному суду. 
Як правомірно зазначено слідчим суддею, кримінальні правопорушення, передбачені статтями 209, 368, 368-4, 368-5, 369, 369-2 КК, на вчинення яких вказують  ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у заяві №4 від 13 жовтня 2020 року про ознаки кримінальних правопорушень, можуть належати до підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з вимогами ст. 33-1 КПК за наявності умов, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК.
Менеджер підприємства «Ійя» ОСОБА_7 , про вчинення кримінальних правопорушень яким ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять внести відомості до ЄРДР, не належить до суб`єктів, перелік яких наведений у п.1 ч.5 ст.216 КПК.
Також особи у своїй заяві №4 від 13 жовтня 2020 року вказують про вчинення кримінальних правопорушень працівниками правоохоронних та державних органів, проте не зазначають розміру предмета кримінального правопорушення або завданої шкоди, що є обов`язковою ознакою, передбаченою п.2 ч.5 ст.216 КПК. 
Крім того, обов`язковою умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду, передбаченою п.3 ч.5 ст.216 КПК, є вчинення злочину, передбаченого ст.369, ч.1 ст.369-2 КК, натомість матеріали судового провадження не містять інформації щодо ознак зазначених кримінальних правопорушень.
Таким чином, вбачається відсутність умов, передбачених ст.33-1, п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК, у зв`язку з чим скарга на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ не відповідає процесуальним вимогам щодо її підсудності Вищому антикорупційному суду, а тому не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, про що правомірно зазначено та належним чином обґрунтовано слідчим суддею в оскаржуваному рішенні.
Посилання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на положення ст.214 КПК щодо обов`язку внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування не спростовують вищевказаної обставини щодо непідсудності поданої скарги Вищому антикорупційному суду.
Суд не вбачає в постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді порушень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що виявляється в обмеженні права заявника на доступ до суду, оскільки структурним елементом права на справедливий суд, є право на «суд, встановлений законом», тобто «належний» або компетентний суд. Положення практики Європейського суду з прав людини стосовно тлумачення цього елементу «права на справедливий суд» отримали розвиток у статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за якою ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (VandeHurk v. theNetherlands, 19 April 1994, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (Boldea v. Romania, 15 February 2007§30). При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09 грудня 1994 року, № 303-A, §29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, §58).
В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.
Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги процесуального законодавства, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення. 
При цьому суд зауважує, що повернення скарги слідчим суддею відповідно до положень ч.7 ст.304 КПК не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 407, 422 КПК, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 листопада 2020 року про повернення скарги залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________                                 ___________                 ___________
ОСОБА_1                         ОСОБА_2         ОСОБА_3