ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

02 листопада 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №592/8285/20 
Номер провадження 22-ц/816/2138/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Левченко Т. А. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_2 
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2020 року в складі судді Косолап М.М., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ТОВ «СМНВО»), мотивуючи вимоги тим, що з 01 серпня 2017 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. 25 червня 2019 року звільнений з роботи. В день звільнення йому не виплачено заробітну плату в сумі 21063 грн 15 коп.
Просив стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 21063 грн 15 коп.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.
Стягнуто з ТОВ «СМНВО» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в розмірі 11659 грн 81 коп.
Стягнуто з ТОВ «СМНВО» на користь держави судовий збір у сумі 840 грн 00 коп.
Вказане рішення суду ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.
В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не навів мотивів, з яких він відхилив подані позивачем документи, як підтверджують наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по заробітній платі в розмірі 21 063 грн 15 коп., а саме: довідку № 144 від 26 червня 2019 року.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СМНВО» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 * 100 = 210 200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «СМНВО», а 25 червня 2019 року звільнений у зв`язку з переведенням за його згодою в ПАТ «СМНВО» на підставі пункту 5 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 3-7).
У день звільнення відповідач розрахунок не провів, заборгованість із заробітної плати не виплатив, розмір якої станом на 28 липня 2020 становить 11659 грн 81 коп., що підтверджується довідкою про заробітну плату у минулому працівника ТОВ «СМНВО» ОСОБА_2 від 28 липня 2020 року № 407 (а. с. 15).
Місцевим судом вірно встановлено, що позивачу станом на 28 липня 2020 року не виплачено заборгованість з заробітної плати у розмірі 11659 грн 81 коп.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в день звільнення відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати, розмір якої станом на 28 липня 2020 року становить 11659 грн 81 коп., що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу та наявність заборгованості з виплати заробітної плати, тому місцевий суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі у вищевказаному розмірі.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.
Відповідно до положень ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно зі ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову 

книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи позивача, викладені в його апеляційній скарзі стосовно того, що суд першої інстанції не навів мотивів, з яких він відхилив подані позивачем документи, які підтверджують наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по заробітній платі в розмірі 21 063 грн 15 коп., а саме: довідку № 144 від 26 червня 2019 року.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем до позовної заяви додано копію довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату за червень 2019 року, відповідно до якої розмір заборгованості по заробітній платі становить 21 063 грн 15 коп. Відповідачем ТОВ «СМНВО» 04 серпня 2020 року до суду першої інстанції надані письмові пояснення та довідка про заробітну плату у минулому працівника ТОВ «СМНВО» ОСОБА_2 від 28 липня 2020 року № 407, відповідно до якої розмір заборгованості з заробітної плати відповідача перед позивачем становить 11659 грн 81 коп. Крім того в довідці зазначено, що з моменту звільнення позивача проводились виплати із заробітної плати (а.с. 15).
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СМНВО» зазначило, що після звільнення позивачу були здійснені виплати заборгованості із заробітної плати, а саме: за квітень 2019 року було виплачено 3567 грн 03 коп., за травень 2019 року - 3590 грн 48 коп., за червень 2019 року - 2 245 грн 83 коп., що підтверджується платіжними дорученнями та витягами з реєстру.
Отже, з дня звільнення позивачу була виплачена заборгованість із заробітної плати в сумі 9 403 грн 34 коп. (3567 грн 03 коп. + 3590 грн 48 коп + 2245 грн 83 коп.).
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що з ТОВ «СМНВО» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 11659 грн 81 коп., яка підтверджена довідкою ТОВ «СМНВО» від 28 липня 2020 року № 407, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі саме у розмірі 11659 грн 81 коп., а не 21063 грн 15 коп. як вказував позивач.
Відтак, колегія суддів вважає, що судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, його висновки відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому таке судове рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2020 року у даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                          В.І. Криворотенко

Судді:                                                                 О.Ю. Кононенко

                                                                        Т.А. Левченко