Справа № 359/9338/18	 	 	 	Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю.В.	
Провадження № 33/824/155/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.	

 

           КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            ___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
                                                іменем   України
11  грудня  2020 року                                                               м. Київ            
Суддя Київського апеляційного суду        Миколюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю: 
представника Київської митниці ДЕРЖМИТСЛУЖБИ- Захарова А.О.,
за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС Клімова С.Г. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2018 року, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2018 року  провадження по справі про порушення митних правил за  ч.1 ст.483 МК України щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , 
закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про порушення митних правил, керівником ТОВ «ДЕВОР», громадянином України ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів «труби, фітинги, кріплення та кулькові крани…», вартістю 1 331 582,60 грн., задекларованих у митній декларації від 17.12.2016 року № 125140002/2016/657003 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо їх вартості. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
У зв`язку з чим інспектором митниці 04.10.2018 року складено протокол про порушення митних правил № 0774/12500/18.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2018 року провадження у справі, щодо  ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
В обґрунтуванні суд послався на те, що протокол порушення митних правил складений щодо громадянина України ОСОБА_1 , не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, так як зміст протоколу не відповідає усім вимогам, передбачених ст. 494 МК України.
Не погоджуючись з постановою суду, в апеляційній скарзі представник Київської митниці просить постанову скасувати та постановити нову, якою визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосереднього предмету правопорушення та конфіскації предметів правопорушення, а в разі неможливості конфіскації предметів правопорушення - стягнення вартості предметів правопорушення на підставі ч. 2 ст. 541 МК.
Зазначає, що відповідно інформації, наявної в податкових базах даних та обліковій картці особи, яка здійснює операції з товарами - ТОВ «Девор», на дату переміщення товарів через митний кордон України, на посаді керівника підприємства ТОВ «Девор» перебував громадянин України ОСОБА_1 , який відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства та зобов`язаний надавати до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією, тому апелянт вважає, що саме ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів «труби, фітинги, кріплення та кулькові крани…», вартістю 1 331 582, 60 грн., задекларованих у митній декларації від 17.122016 №125140002/2016/657003 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо їх вартості.
Заслухавши доповідь судді, представника Київської митниці Держмитслужби - Захарова А.О., який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.
В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Окрім того,  відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ відбувається в судах відкрито, що гарантує зацікавленій особі своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити судове рішення суду у встановлений законом строк.
Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд апеляційної скарги та повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак, на протязі тривалого проміжку часу (більше року) жодного повідомлення ОСОБА_1 не отримав та всі листи повернулись без вручення.
Враховуючи викладене вважаю, що розгляд апеляційної скарги можливо провести у відсутність ОСОБА_1 , якого суд апеляційної інстанції намагався повідомити про розгляд справи та він не скористався своїм правом.  
Щодо доводів апеляційної скарги, то вважаю їх необґрунтованими, виходячи з наступного.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться  в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил №0774/12500/18, дав цим обставинам  належну правову оцінку та обґрунтовано прийшов до висновку, що протокол про порушення митних правил № 0774/12500/18 від 04.10.2018 року, складений щодо громадянина України ОСОБА_1 , не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, так як зміст протоколу не відповідає усім вимогам, передбачених ст. 494 МК України, що вказує на те, що він є неналежним та недопустимим доказом, що в свою чергу унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення, тому суддя першої інстанції прийшов до висновку, що даний протокол не може бути доказом у справі про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України.
З таким висновком судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
Крім того, до протоколу про порушення митних правил копії документів, поданих митною адміністрацією Туреччини, складені на іноземній мові, а їх переклад на українську мову, сторона обвинувачення на вимогу суду не надала. 
Будь-яких належних доказів, за яких апелянт вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим матеріали справи не містять.
З наведених підстав апеляційний суд дійшов висновку про залишення постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги- без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Клімова С.Г. - залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2018 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України щодо  ОСОБА_1  за протоколом № 0774/12500/18 від 04.10.2018 року закрито - без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя: