ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1932/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 грудня 2020 року                                                                           м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                                     Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського (105) прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського (105) прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернігівського (105) прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Чернігівський (105) прикордонний загін (військової частини НОМЕР_1 ) подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
19 жовтня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, в якому він просить апеляційну скаргу Чернігівського (105) прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
У відповідності до п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України  суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі  ст. 308 КАС України  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до витягу з наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 01.12.2017 № 423-ОС ОСОБА_1 звільнений з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 30.11.2017 року № 420-ОС (а.с. 7).
Під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію, що підтверджується довідкою ВЧ 2253 (а.с. 9).
З огляду на матеріали справи, позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, що підтверджується витягом з наказу начальника Чернігівського прикордонного загону (а.с. 7).
Із вказаного витягу з наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 01.12.2017 року № 423-ос вбачається, що відповідачем повинна була виплачена одноразова грошова винагорода при звільненні у 60 % грошового забезпечення.
Водночас, як встановлено під час розгляду справи, розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні відповідачем було здійснено без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації.
Враховуючи ці обставини, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою від 21.05.2020 року (а.с.14-15), однак листом від 22.05.2020 року №11/1535 відповідачем надано позивачу копії документів, розрахунок допомоги при звільненні та відмовлено в перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з посиланням на те, що одноразова грошова допомога нарахована відповідно до п. 8 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деяким іншим особам», затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 02.02.2016 року, де було зазначено, що щомісячна грошова винагорода та індексація грошового забезпечення не враховується до одноразової грошової допомоги при звільненні.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 2  ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.
Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців, визначаються Законом України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до положень п. 2 ст. 15 Закону № 2011 крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Відповідно до п. 2  постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Згідно п. 3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 року № 73 (далі – Інструкція), до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
Відповідно до п. 6 Інструкції винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держпрйкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.
Згідно з п. 8 Інструкції винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.
З урахуванням наведених норм, відповідач вважає, що при нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, діяв виключно на підставі законодавства, що регулює спірні правовідносини.
Однак, застосовуючи вищеозначену Інструкцію, як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначає структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, необхідно враховувати пріоритетність законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять певну службу. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано вказав на те, що при визначенні розміру грошового забезпечення, застосуванню підлягає саме  Закон № 2011, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного  Закону.
Питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Приймаючи постанову від    06.02.2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Так, з довідки (без номеру та дати) слідує, що позивач з грудня 2015 року по листопад 2017 року отримував додаткову грошову винагороду щомісяця. Тобто, дана винагорода мала постійний характер, з огляду на що, підстави вважати її одноразовим видом грошового забезпечення відсутні. (а.с. 9)
Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від    31 жовтня 2019 року у справі № 826/3397/17 та від 22 жовтня 2019 року у справі № 826/2447/18.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на положення Інструкції, які по іншому визначають розмір виплати спірної грошової допомоги, адже при визначенні розміру грошового забезпечення, застосуванню підлягає  Закон № 2011, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечить вимогам самого Закону, на що, також було звернуто увагу в оскаржуваному рішенні.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 вересня 2019 року по справі № 826/14564/17 та від 08 серпня 2019 року по справі № 802/955/17-а.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду, що передбачена постановою № 889, оскільки вона входить до складу місячного грошового забезпечення.
У частині питання про включення індексації до складу місячного грошового забезпечення, з якого обраховується одноразова грошова допомога при звільненні, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з абз. ч. 3 ст. 9  Закону №2011 грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України визначені в Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року № 425. Також, врахуванню підлягають положення  Закону України від    03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», згідно ст. 2 якого, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 року № 1078, відповідно до п. 2 якого, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років, призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від   03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17. Також, необхідно наголосити, що такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, оскільки питання індексації не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у цій справі.
Наведене дає підстави для висновку про те, що індексація грошового забезпечення, є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, а тому, індексація є складовою частиною додаткового грошового забезпечення, яке позивач отримував щомісячно, що підтверджується довідкою (без номера та дати), та має бути включено до складу грошового забезпечення, з якого обраховується одноразова грошова допомога при звільненні. 
Під час розгляду апеляційної скарги колегія суддів також враховує правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.03.2020 року у справі № 820/5286/17 ( щодо виплати індексації грошового забезпечення).
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Чернігівського (105) прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

    Головуючий суддя:                                                                  Коротких А.Ю.

                        Судді:                                                                  Сорочко Є.О.

                                                                                                     Чаку Є.В.