Ухвала
 
26 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 607/11012/17
провадження № 61-12162ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю.      розглянув касаційну ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
11 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду          у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог вищевказаної ухвали заявник надіслав до Верховного Суду квитанцію № 25 від 02 жовтня 2020 року про сплату судового збору у розмірі  1 280, 00 грн та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.
ОСОБА_1  зазначив, що копію повного текстуоскаржуваної постановиапеляційного судувін отримав 10 липня 2020 року, наведене підтвердив копією листа Акціонерного товариства «Укрпошта» та роздруківкою трекінгу поштового відправлення.
Проте, наведені заявником підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки надана копія листа та роздруківка трекінгу поштового відправлення, з яких неможливо встановити дані відправника та отримувача, не можуть бути належнимидоказами поважності пропуску строку на касаційне оскарження.
Належними доказами на підтвердження дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції є, зокрема, конверт та супровідний лист про надсилання кореспонденції, довідка суду.
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє  у відкритті касаційного провадження на підставі  пункту 4 частини другої статті  394 цього Кодексу.
Таким чино,   ОСОБА_1 слід надати належні докази на підтвердження дати отримання копії повного тексту постанови Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2020 року.
Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 127, 390, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Визнати підстави наведені в заяві  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скаргина рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                   М. Ю. Тітов