ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/985/19                                           Прізвище судді (суддів) першої інстанції:                                                                                                                               Руденко А.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року                                                                                          м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Вовк І.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від   08 вересня 2020 року (розглянута у судовому засіданні у загальному позовному провадженні, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - 11 вересня 2020 року)  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про визнання дій протиправними, стягнення коштів на відшкодування школи та стягнення моральної шкоди, - 

                                                     В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - відповідача) , в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 18.12.2019, просить:
- визнати дії Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, вчинені під час виконання постанови ВП №58371489 від 13.02.2019 по виселенню позивача з приміщення магазину площею 237,5 кв. м. протиправними та зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу» притягнути до відповідальності начальника даного відділу ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Соснівський відділ державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області повернути та забезпечити доступ до приміщення теплогенераторної площею 16,5 кв. м., що розміщено в ряду М-І за адресою: АДРЕСА_1 , яке не зазначене (не вказане) та не підлягає до виселення (звільнення) у відповідності до рішення (наказу) Господарського суду Черкаської області від 12.02.2019 у справі №925/1530/17;
- стягнути з Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь позивача кошти на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями Соснівського відділу виконавчої служби у сумі 472    618, 00 грн.;
- стягнути з Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь позивача кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 232    000, 00 грн.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від    08 вересня 2020 року провадження у адміністративній справі №580/985/19 за позовом ОСОБА_1 до Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Черкаси Черкаської області про визнання дій протиправними, стягнення коштів на відшкодування шкоди та стягнення моральної шкоди закрити.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.
З огляду на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися, колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311, ч.2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
У відповідності до ст.308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
03.11.2020 року на електронну адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаській області надійшло клопотання про заміну сторони у справі, а саме Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області,  замінити на Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області.
Необхідність здійснення заміни відповідача у справі обґрунтоване тим, що Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області виключено із складу учасників справи та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - на Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Надаючи правову оцінку клопотанню Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаській області про заміну третьої особи у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Так, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суд увід 12 червня 2019 року виключено із складу учасників справи №580/985/19 третю особу Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби у Черкаській області.
У зв`язку із зазначеним вище суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у вступній частині рішення суду першої інстанції є описка, а саме невірно зазначено - третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, а саме Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області, замість - Головне управління Державної казначейської служби у Черкаській області.
Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що допущена описка не впливає на суть рішення та приходит до висновку щодо задоволення поданого клопотання та здійсненням заміни третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, а саме з Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області на Головне управління Державної казначейської служби у Черкаській області.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі.
Закриваючи провадження у справі, суддя суду першої інстанції  виходив з того, що спірні правовідносини        не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.
Колегія суддів звертає увагу на те, що 12.02.2019 Господарським судом Черкаської області на виконання рішення від 05.07.2018 у справі №925/1530/17 був виданий наказ про усунення товариству з обмеженою відповідальністю «СОИЛ», м. Черкаси, вул. Ярославська, 7, код ЄДРПОУ 24354168, перешкод у користуванні та розпорядженні нежитловим приміщенням магазину площею 237,5 кв. м. літ. М-1, що розміщене на території автомобільного ринку в АДРЕСА_1 , шляхом виселення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_2 , з приміщення даного магазину.
Постановою головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ВП №58371489 від 13.02.2019 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1530/17, виданого 12.02.2019.
Позивач, вважаючи, що посадові особі органів державної виконавчої служби при вчиненні виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП №58371489 діяли з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій державного виконавця та стягнення матеріальної шкоди, заподіяної діями відповідача, у сумі 472618,70 грн. та моральної шкоди у сумі 232    000, 00 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів зазначає, що згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.
Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Отже, адміністративні суди розглядають публічно-правові спори про оскарження рішень суб`єктів владних повноважень.
Згідно ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Згідно ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Таким чином, згідно вказаних норм, скарга на дії державного виконавця, вчинені під час виконання судового рішення, ухваленого в порядку господарського судочинства, подається до господарського суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в порядку судового контролю за виконанням судового рішення. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції вставлено, що позивач вважає протиправними дії посадових осіб органів державної виконавчої служби, вчинені у виконавчому провадженні ВП №58371489 на виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1530/17, виданого 12.02.2019.
Отже, дії державного виконавця, вчинені на виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1530/17, виданого 12.02.2019, можуть бути оскаржені до Господарського суду Черкаської області в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, тому позовні вимоги позивача не є публічно-правовим спором і не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Щодо позовних вимог про стягнення коштів на відшкодування матеріальної шкоди у сумі 472 618 грн. та моральної шкоди в сумі 232 000 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Таким чином, відносини щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди є цивільними правовідносинами, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Частиною 6 ст. 21 КАС України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки оскарження протиправності дій відповідача при виконанні наказу Господарського суду Черкаської області є формою контролю за виконання судового рішення, а не публічно-правовим спором, і не розглядається адміністративним судом, позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди також не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Проаналізувавши зміст поданої позивачем заяви, встановлено наявність підстав для закриття провадження у справі, визначених     ст. 238 КАС України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Частина 1 ст. 239 КАС України передбачає, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238      цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
Згідно ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, тому провадження в адміністративній справі №580/985/19 підлягає закриттю.
Колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції винесено законне, обґрунтоване рішення з врахуванням норм чинного законодавства і не знаходить підстав для його скасування.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.                                                     
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги  не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11,  241, 242, 243, 250, 251, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від    08 вересня 2020 року - без змін.  
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк 
                    
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                                                М.І. Кобаль