Дата документу  Справа № 336/3060/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 336/3060/20                                                 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/689/20                                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2020 року                                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника – адвоката Левицької Ю.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 12 червня 2020 року приблизно о 20.46 годині ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, перебуваючи на вул. Стрельникова біля будинку №16 у м. Запоріжжя, керував автомобілем ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради №3037 від 12.06.2020 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 зазначив, що постановою Шевченківського районного суду від 19.05.2020 року, яка залишена без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 02.07.2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які він вважає незаконними. Вказує, що протокол відносно нього від 25.04.2020 року складений з порушеннями ст. 256 КУпАП. Наполягає, що аналіз не показав наркотичного сп`яніння, з відео фіксації не вбачається ознак наркотичного сп`яніння у нього. Зазначає, що правопорушення, яке він вчинив 12 червня 2020 року в стані наркотичного сп`яніння він визнає, водночас просить апеляційний суд врахувати його стан здоров`я та обставину, що за станом здоров`я не може працевлаштуватися, а також наявності дружини і дитини. Просить апеляційний суд звільнити його від відповідальності за постановою Шевченківського районного суду и. Запоріжжя від 24.07.2020 р. 

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , який зазначив про не визнання провини, його представника адвоката Левицької Ю.В., яка підтримала  ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 411082 від 12.06.2020 року (а.с. 1), направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння від 12.06.2020 року (а.с.3), висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.06.2020 року № 3037, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (марихуана, метамфетамін) (а.с. 4), рапортом працівника поліції Альошино М.О. (а.с.2), розпискою ОСОБА_2 (а.с. 5), довідкою з підсистеми “Адмінпрактика” щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6), копією постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2020 р. (7-8) інформацією, зафіксованою на DVD диску, що надана відділом патрульної поліції (а.с. 12).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення 

       Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незгоди ОСОБА_1 з протоколом від 25.04.2020 року та постановою Шевченківського районного суду від 19.05.2020 року, оскільки зазначені доводи не є предметом перевірки у цій справі. Крім того, постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2020 р. вже була ревізією перевірки в апеляційній інстанції.

       Доводи сторони захисту щодо незгоди з висновком від 12.06.2020 року № 3037 неспроможні у зв`язку з наступним.

       Так, відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Оскільки, як слідує із направлення на огляд (а.с. 3), були виявлені ознаки того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного спяніння, тому поліцейські направили останнього до КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР з метою проведення огляду на стан сп`яніння.
У наявному в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції № 3037 від 12.06.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (марихуана, метамфетамін) (а.с. 4).
       Розділом ІІІ Інструкції № 1452/735 визначено порядок огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та оформлення його результатів, зокрема, зазначено, що висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
Отже, у разі незгоди із висновком щодо результатів медичного огляду, ОСОБА_1 не був позбавлений можливість його оскаржити, що передбачено Інструкцією, натомість апелянтом відповідних доказів не надано. 
       Посилання адвоката на порушення судом ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не було вислухано, не надано можливості заявити клопотання про призначення судової наркологічної експертизи апеляційний суд визнає як безпідставні з огляду на наступне.
       Так, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості бути присутнім у судовому засіданні та заявити клопотання, однак останній не скористався своїм правом брати участь у судовому розгляді. 
Отже, ОСОБА_1 добровільно відмовився від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, тому має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Одночасно слід зауважити, що ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, зокрема ОСОБА_1 оскаржив постанову суду першої інстанції та надавав пояснення в суді апеляційної інстанції тим самим реалізував свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. 
Отже, доводи ОСОБА_1 та його представника не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24 липня 2020 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник