УХВАЛА

07 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 668/722/15-а
адміністративне провадження № К/9901/32855/20   
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.
перевірив касаційну скаргу Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Херсонської міської ради, Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича, за участю третьої особи -   ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на публічній службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Херсонської міської ради (далі - ВК Херсонської міської ради), Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича (далі - Херсонського міського голови Миколаєнка  В.В.) в якому, уточнивши позовні вимоги, просив: зобов`язати Херсонського міського голову видати розпорядження про прийняття його на посаду керівника, шляхом переведення з 01   січня 2015 року у відповідний відділ Херсонської міської ради, утворений за рішенням Херсонської міської ради від 12  вересня 2014 року №1478 після реорганізації юридичного управління Херсонської міської ради; стягнути з ВК Херсонської міської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2015 року по день ухвалення судом рішення про задоволення позову, з урахуванням середнього заробітку на період працевлаштування, та відшкодувати моральну шкоду. Позов обґрунтовано тим, що розпорядженням Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. від 22 грудня 2014 року №1017-к  його незаконно звільнено з посади начальника юридичного управління Херсонської міської ради на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України - у зв`язку з реорганізацією, шляхом перетворення юридичного управління в юридичний відділ Херсонської міської ради. Посилаючись на те, що  відповідач не ознайомив його з переліком усіх вакантних посад за спеціальністю «юрист» у виконавчих органах міської ради, не запропонував йому жодної з цих посад в юридичному відділі та звільнив його за відсутності попередньої згоди на звільнення виборного органу первинної профспілкової організації, просив суд задовольнити позов.
Справа неодноразово переглядалася судами.
Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 25 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. 
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Провадження в частині стягнення з ВК Херсонської міської ради моральної шкоди закрито, а в іншій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018 року, залишеним без змін, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року, в позові відмовлено. 
Постановою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 29 листопада 2019   року скасовано рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018   року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. від 22 грудня 2014 року №1017-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено позивача на посаді начальника юридичного управління Херсонської міської ради з 01   січня 2015 року та стягнуто 275715,18 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2015 року по 23 квітня 2020 року. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Стягнуто з ВК Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 січня 2015 року по 23 квітня 2020 року в сумі 1026414,13 грн, без утримання податків та обов`язкових зборів. В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24   квітня 2020 року залишено без змін.
26 листопада 2020 року Херсонський міський голова Миколаєнко В.В. подав касаційну скаргу на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути і скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і відмовити в позові.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" (яка була чинною на час  розгляду справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і заявник такі не зазначає.
Доводи касаційної скарги про невідповідність висновків судів практиці Верховного Суду України та неврахування ними висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте Херсонським міським головою Миколаєнком   В.В. таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки заявник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Херсонської міської ради, Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича, за участю третьої особи -   ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на публічній службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська