УХВАЛА

16 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 400/2234/20
адміністративне провадження № К/9901/31778/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року
у справі № 400/2234/20
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області 
про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 04 травня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 400/2234/20, предметом розгляду якої є: 
- визнання протиправними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 04 травня 2020 року, прийняті у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №483/1107/15-ц, виданого 31 січня 2020 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року скасовано.
Ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 04 травня 2020 року  задовольнено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 04 травня 2020 року за виконавчим провадженням №61426452 про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, площею 1,0736 га, з кадастровим номером 4825183200:01:000:0612, розташовану на території Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, за межами населеного пункту. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з бюджетних асигнувань Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 2102 грн. на користь позивача, в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Вказана касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції 23 листопада 2020 року. Суддя-доповідач Калашнікова О.В. перебувала на лікарняному з 03 грудня 2020 року по 06 грудня 2020 року.
Також згідно з наказами в.о. Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2020 року № 205-кв та від 11 грудня 2020 року № 95-к суддя-доповідач перебувала у відпустці з 07 грудня 2020 року по 11 грудня 2020 року та з 14 грудня 2020 року по 15 грудня 2020 року відповідно.
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить частково скасувати постанову суду апеляційної інстанції.
Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує  стаття 14 Закону України від    02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".
Отже, оскарження судового рішення у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Статтями  280,  281,  287,  288 КАС України  передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.
У свою чергу,  стаття 287 КАС України  передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу рішення приватного виконавця.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливо лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Проаналізувавши ухвалені у цій справі судові рішення та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
На підставі викладеного, керуючись статтями  3,  333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 400/2234/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 04 травня 2020 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	О.В. Калашнікова М.В. Білак   Н.М. Мартинюк