ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1954/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Гаврилюк В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 листопада 2020 року                                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Кузьмишиної О.М., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Черкаській області від 15.05.2020 № 1236 про притягнення начальника Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Горбачова Богдана Миколайовича до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 15 травня 2020 року; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 15 травня 2020    року по день ухвалення рішення у справі.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Черкаській області від 15.05.2020 № 1236 про притягнення начальника Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01.09.2003 року проходив службу в органах міліції та Національної поліції України, а з 05.08.2019 року займав посаду начальника Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
Висновком Головного управління від 15.05.2020, складеним за результатами службового розслідування за фактом вчинення начальником Золотоніського відділу поліції ГУНП підполковником поліції ОСОБА_1 дій, які мають ознаки дисциплінарного проступку, встановлено, що 01.05.2020 близько 02:18 до відділу служби "102" УОАЗОР ГУНП надійшло повідомлення гр. ОСОБА_2 про те, що 01.05.2020 о 02:17 год за адресою: АДРЕСА_1 , двоє невідомих осіб в стані алкогольного сп`яніння кинули порожню пляшку та розбили на балконі віконне скло заявниці. Дані особи наразі перебувають на дитячому майданчику перед будинком.
У даному висновку дисциплінарна комісія відповідача дійшла висновку, що службове розслідування за рапортом начальника УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_3 від 01.05.2020 № 331рп/12/і/01-2020 щодо вчинення 01.05.2020 начальником Золотоніського відділу поліції ГУНП підполковником поліції ОСОБА_1 порушень, що мають ознаки дисциплінарного проступку слід закінчити.
За вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушення вимог п.1, 2 ч. 1 ст. 2, ст. 3, ч.1 ст. 6, ч.5 ст.7, ч.1 ст. 8, ч. 1 ст.12, п.1, 2 ч. 1, ч.3 ст.18, п.1-3, 10 ч. 1 ст. 23, ч. 2, 3 ст.30 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 38 та ст.39 Закону України "Про запобігання корупції", п.1-3, 6, 7, 11, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацами 1, 2, 6-8, 10 ч. 11 та абзацами 2 ч.2 розділу ІІ абзаців 1, 2 ч.2 та ч. 3,4 розділу IV, абзацу 2 ч. 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського начальника Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_1 вирішено звільнити зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Черкаській області від 15.05.2020 року № 1236 відповідно до статті 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні вимог п.1, 2 ч. 1 ст. 2, ст. 3, ч.1 ст. 6, ч.5 ст.7, ч.1 ст. 8, ч. 1 ст.12, п.1, 2 ч. 1, ч.3 ст.18, п.1-3, 10 ч. 1 ст. 23, ч. 2, 3 ст.30 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 38 та ст. 39 Закону України "Про запобігання корупції", п.1-3, 6, 7, 11, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацами 1, 2, 6-8, 10 ч. 11 та абзацами 2 ч.2 розділу ІІ абзаців 1, 2 ч.2 та ч. 3,4 розділу IV, абзацу 2 ч. 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги поліцейського начальника Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Вважаючи притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним, а наказ від 15.05.2020 таким, що прийнятий відповідачем передчасно та без дотримання вимог законодавства, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Згідно із пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Відповідно до частини 1, 2 стаття 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до п. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Забороняється втручання в службову діяльність поліцейських особами, які не є їхніми прямими керівниками, крім випадків, визначених Конституцією та законами України (п. 5 ст. 2 Дисциплінарного статуту).
Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до частин 1, 2 та пунктів 6, 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Відповідно до частини 1 статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Частинами 3, 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 № 1179 затверджено «Правила етичної поведінки поліцейських» (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.
Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил установлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.
Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
Відповідно до п. 4 Розділу IV Правил керівник органу (підрозділу) поліції не має права використовувати службове становище в особистих інтересах або інтересах третіх осіб.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення дисципліни грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Суд першої інстанції виходив з того, що висновок службового розслідування відносно позивача не містить пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи, не містить відомостей, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень. Водночас, судом першої інстанції зроблено висновок щодо відсутності обґрунтованих висновків про підтвердження факту порушення позивачем службової дисципліни та неналежного виконання ним своїх посадових обов`язків, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади є неправомірним.
Втім, колегія суддів зазначає, що висновок службового розслідування містить пояснення безпосереднього керівника позивача та затверджений начальником ГУНП в Черкаській області  полковником поліції ОСОБА_4 .
Водночас, позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, а тому адміністративний суд під час розгляду справи повинен оцінити встановлену суб`єктом владних повноважень кваліфіковану поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Суд звертає увагу, що вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Як свідчать матеріали справи, відповідачем було проведено службове розслідування за фактом вчинення ОСОБА_1 дій, які мають ознаки дисциплінарного стягнення, яке виявилося у відмові назвати своє прізвище, посаду та спеціальне звання, а також не вжиття жодних превентивних заходів та заходів примусу для припинення порушення публічної безпеки і порядку ОСОБА_5 . Крім того, за висновком службового розслідування, позивач не контролював свою поведінку, почуття та емоції, поводив себе не стримано, зверхньо, зухвало та висловлювався на адресу поліцейських нецензурною лайкою, намагаючись при цьому переконати поліцейських в тому, що ОСОБА_5 жодного адміністративного правопорушення не вчинено.
За вчинення ОСОБА_5 адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 178, ст. 173 та ст. 185 КУпАП, та не виконання ним законних вимог поліцейських, останнього відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 262 КУпАП затримано та доставлено до Черкаського відділу поліції для складання адміністративних матеріалів.
В подальшому, близько 03:00 год. до Черкаського відділу поліції прибув підполковник поліції ОСОБА_1 , який повідомив, що є начальником Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та здійснював вплив на поліцейських з метою уникнення від адміністративної відповідальності свого знайомого   ОСОБА_5 , а саме з недотриманням норм професійної етики, не контролюючи свою поведінку та емоції, з використанням ненормативної лексики висловлював свою неповагу до поліцейських УПП, при цьому погрожував останнім фізичною розправою.
Вказані факти підтверджуються висновками службового розслідування, наявними у матеріалах справи поясненнями поліцейських(т. 1, а.с. 59-66) , відповідними рапортами (т. 1, а.с. 37, 42, 48), відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських та відеокамер Черкаського відділу поліції (т. 1, а.с. 225, 226), які свідчать, що така поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. 
Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.
З урахуванням наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про порушення підполковником поліції ОСОБА_1 вимог п.1, 2 ч. 1 ст. 2, ст. 3, ч.1 ст. 6, ч.5 ст.7, ч.1 ст. 8, ч. 1 ст.12, п.1, 2 ч. 1, ч.3 ст.18, п.1-3, 10 ч. 1 ст. 23, ч. 2, 3 ст.30 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 38 та ст. 39 Закону України "Про запобігання корупції", п.1-3, 6, 7, 11, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацами 1, 2, 6-8, 10 ч. 11 та абзацами 2 ч.2 розділу ІІ абзаців 1, 2 ч.2 та ч. 3,4 розділу IV, абзацу 2 ч. 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги поліцейського начальника.
Суд зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування наказу ГУНП в Черкаській області від 15.05.2020 № 1236 про притягнення начальника Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Позовні вимоги в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 15 травня 2020 року та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 15 травня  2020  року по день ухвалення рішення у справі є похідними, а тому задоволенню не підлягають.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року - скасувати.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      О.М.Кузьмишина