Постанова
Іменем України
02 грудня 2020 року
м. Київ
справа №127/26268/18
провадження №61-15816св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Фаловської І. М., 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом компанії «INAVANTE, LLC» (США) до ОСОБА_1 про стягнення коштів, за касаційною скаргою компанії «INAVANTE, LLC» (США) на постанову Вінницького апеляційного суду 
від 18 липня 2019 року у складі колегії суддів: Шемети Т. М., 
Панасюка О. С., Якименко М. М.
учасники справи:
позивач - компанія «INAVANTE, LLC» (США),
представник позивача - Шульга Андрій В`ячеславович,
відповідач - ОСОБА_1 ,
представник відповідача - ОСОБА_2 ,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог 
1.   У жовтня 2018 року компанія «INAVANTE, LLC» (США) звернулася до  ОСОБА_1 з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь компанії «INAVANTE, LLC» (США) 20 000 доларів США грошового відшкодування, що еквівалентно 560 057,94 грн.
2.   Позовна заява мотивована тим, що за умовами трудового договору, укладеного 13 березня 2017 року між компанією «INAVANTE, LLC» (США), місцезнаходження якої 1462 N Milwaukee Ave., 3rd Floor, Chicago, IL 60622, та ОСОБА_1 , останній займав посаду «розробник програмного забезпечення» у компанії «INAVANTE, LLC» та зобов`язувався виконувати трудові обов`язки, передбачені п. 1 даного договору.
3.   Місцем роботи ОСОБА_1 , відповідно, була компанія «INAVANTE, LLC», місцезнаходження: 1462 N Milwaukee Ave., 3rd Floor, Chicago, IL 60622.
4.   Згідно з додатком 1 до трудового договору термін дії договору - 3 (три) роки, починаючи від 13 березня 2017 року. Трудовий договір набирає чинності з дня, коли працівник прибуде на територію США за робочою візою Н-1В, яку оплачує роботодавець. Працівник приступає до виконання роботи з понеділка відразу після прибуття до США.
5.   Згідно з картою реєстрації прибуття-відбуття з США за формою І-94, останнє прибуття до США ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , Україна - 10 березня 2017 року, підстава прибуття - віза Н-1В.
6.   За календарем на 2017 рік перший понеділок після 10 березня 2017 року припадає на 13 число. Відповідно, відлік відпрацьованого робочого часу починається з 13 березня 2017 року.
7.   11 липня 2017 року на електронну пошту виконавчого директора компанії «INAVANTE, LLC» Alexy Kaplun надійшло електронне повідомлення від ОСОБА_1 , в якому останній повідомив, що прийняв рішення піти з компанії «INAVANTE, LLC». У своїй відповіді ОСОБА_3 вказує на те, що відповідач має відпрацювати до 28 липня 2017 року включно та виплатити грошове відшкодування відповідно до умов трудового договору.
8.   Позивач указував, що підпунктом 1 пункту 13 трудового договору передбачено, що якщо працівник вирішує розірвати договір з роботодавцем до завершення дворічного терміну, то працівник відшкодовує роботодавцю 20 000 доларів США до закінчення 1 (першого) року та 10 000 доларів США до закінчення строку 2 (другого) року. Працівник здійснює виплату вказаної суми до або під час останнього робочого дня (підпункт 2 пункту 13 трудового договору).
9.   Відповідач відпрацював останній робочий день в компанії «INAVANTE, LLC» 28 липня 2017 року, що підтверджується даними в Табелях обліку робочого часу за періоди з 01 до 31 липня 2017 року (працював включно до 28 липня 2017 року), однак не сплатив грошове відшкодування, передбачене умовами трудового договору.
10.   Посилаючись на викладені обставини, позивач просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції
11.   Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 
від 25 січня 2019 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь компанії «INAVANTE, LLC» (США) 20 000 доларів США грошового відшкодування, що еквівалентно 560 057,94 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь компанії «INAVANTE, LLC» (США) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 400,87 грн.
12.   Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 у сукупності пропрацював у компанії «INAVANTE, LLC» з 13 березня 2017 року по 28 липня 2017 року включно, тобто загалом приблизно 4,5 місяці, що становить період менше 1 року з дня працевлаштування, а тому відповідно до підпункту 1 пункту 13 трудового договору, зобов`язаний сплатити на користь компанії «INAVANTE, LLC» грошове відшкодування у розмірі 
20 000 доларів США.
13.   Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 
2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
 
Короткий зміст оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції
14.   Постановою Вінницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2019 року скасовано, позов компанії «INAVANTE, LLC» (США) до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без розгляду.
15.   Постанова апеляційного суду мотивована тим, що сторони договору досягли домовленості про розгляд будь-яких суперечок між ними, що виникають з укладеного договору, виключно в Окружному суді округу Кука, Іллінойс , така домовленість не суперечить Закону України «Про міжнародне приватне право», є дійсною, тому  враховуючи автономію волі учасників правовідносин, виходячи з положень пункту 12 частини першої статті 257 ЦПК України, Вінницький міський суд Вінницької області не вправі був розглядати спір, а мав би залишити поданий позов без розгляду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
16.   У касаційній скарзі, поданій у серпні 2019 року, компанія «INAVANTE, LLC» (США) просить скасувати постанову апеляційного суду, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
17.   Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суд апеляційної інстанції, не дослідивши фактичні обставини і підстави звернення до Вінницького міського суду Вінницької області, а також не заслухавши пояснення позивача щодо цього питання, необґрунтовано та помилково застосував пункт 12 частини першої статі  257 ЦПК України, що призвело до прийняття незаконної постанови, якою фактично порушено право позивача на справедливий суд.
18.   Аргументом касаційної скраги також указано те, що апеляційним судом не було оцінено та враховано той факт, що компанія «INAVANTE, LLC» (США) вже намагалася звернутися до суду в Сполучених Штатах Америки і що розгляд спору між сторонами у суді в Сполучених Штатах Америки є неможливим.
 
Доводи інших учасників справи
19.   У відзиві ОСОБА_1 заперечив проти доводів касаційної скарги, зіславшись на те, що її доводи необґрунтовані,  вимоги суперечать положенням Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про міжнародне приватне право», а постанова Вінницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року є законною та вмотивованою.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
20.   Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
21.   Ухвалою  Верховного Суду від 23 листопада 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
22.   13 березня 2017 року між компанією «INAVANTE, LLC» («Роботодавець») та ОСОБА_1 («Працівником») було укладено трудовий договір.
23.   Згідно додатку 1 до трудового договору INAVANTE від 13 березня 
2017 року, термін дії цього договору становить три роки від дати 13 березня 
2017 року. Дата набрання чинності цього договору буде датою, коли працівник прибуде на територію США по візі Н-1В, яку оплачує роботодавець. Працівник починає свою роботу в понеділок, наступний після дати його прибуття.
24.    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їхав на територію США 10 березня 2017 року, підстава пропуску - віза Н-1В та розпочав роботу з обумовленої в договорі дати: з 13 березня 2017 року.
25.   11 липня 2017 року на електронну пошту виконавчого директора компанії «INAVANTE, LLC» Alexy Kaplun надійшло електронне повідомлення від ОСОБА_1 , в якому останній повідомив, що прийняв рішення піти з компанії «INAVANTE, LLC». У своїй відповіді ОСОБА_3 вказував на те, що ОСОБА_1 має відпрацювати до 28 липня 2017 року включно та виплатити грошове відшкодування відповідно до умов Трудового договору.
26.   Згідно із пунктом 13 трудового договору INAVANTE від 13 березня 
2017 року, сторони обумовили, що узгоджена сума в розмірі 20 000 доларів США не є штрафом, а скоріше прийнятною мірою грошового відшкодування на основі досвіду сторін у галузі інформаційних технологій. Якщо працівник вирішить припинити дію договору з роботодавцем до закінчення 2-річного терміну, то: співробітник відшкодовує роботодавцю 20 000 доларів США до кінця першого року та 10 000 доларів США до закінчення строку другого року. Працівник здійснює виплату вказаної суми до або під час останнього робочого дня.
27.   У пункті 17 «Дія та інтерпретація; вирішення конфліктів» укладеного між сторонами трудового договору INAVANTE, сторони домовилися, що «Цей договір вважається виконаним та представленим в Іллінойсі. Якщо Договір не передбачає іншого, цей Договір та всі права і обов`язки, передбачені цим договором, включаючи питання тлумачення, дійсності та виконання, будуть регулюватися законами (і немає конфлікту правових норм) штату Іллінойс . Сторони погоджуються, що будь-які суперечки, що виникають з договору або у зв`язку з ним, підлягають вирішенню виключно в Окружному суді округу Кука, Іллінойс».
28.    ОСОБА_1 відпрацював останній робочий день в компанії «INAVANTE, LLC» 28 липня 2017 року, що підтверджується даними в Табелях обліку робочого часу за періоди з 01 до 31 липня 2017 року (працював включно до 28 липня 2017 року). Ані до 28 липня 2017 року, ані під час останнього робочого дня ОСОБА_1 не сплатив грошове відшкодування, передбачене умовами трудового договору.
29.   На адресу відповідача ОСОБА_1 представником 
ТОВ «Інаванте» Безклубою О. О. направлено претензію, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «Інаванте» («INAVANTE, LLC») вимагає від 
ОСОБА_1 негайно виконати свої обов`язки, передбачені пунктом 13 трудового договору та сплатити ТОВ «Інаванте» («INAVANTE, LLC») суму грошового відшкодування у розмірі 20 000 доларів США.
30.   Доказів виконання зазначеної претензії не надано.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
31. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
32.   Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
33. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
34.   Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
35.   Частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
36.   Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
37.   Між сторонами виник спір з приводу виконання умов трудового договору, однією із сторін якого є іноземна юридична особа, а іншою - громадянин України, фізична особа.
38.   Відповідно до статті 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
39.   Статтею 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон) передбачено, що приватноправові відносини - це відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи; іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.
40.   Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється, зокрема, у формі, коли хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.
41.   Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (стаття 497 ЦПК України).
42.   У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.
43.   З урахуванням викладеного, на цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила підсудності. Тому суд повинен був з`ясувати питання про те, чи поширюється його компетенція на розгляд даної справи.
44.   ЦПК України передбачає, загальну, територіальну та виключну підсудність. У той же час Закон України «Про міжнародне приватне право» (статті 75-77) передбачає договірну, загальну, альтернативну та виключну підсудність.
45.   Відповідно до частини першої статті 75 Закону підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.
46.   За приписами пунктів 1 і 2 частини першої статті 76 Закону суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.
47.   Випадки виключної підсудності справ з іноземним елементом судам України визначені статтею 77 Закону.
48.   Пунктом 12 частини першої статті 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення суду іншої держави, якщо право укласти таку угоду передбачено законом або міжнародним договором України, за винятком, коли така угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
49.   У справі, яка переглядається, місцезнаходження позивача компанії «INAVANTE, LLC» (США), є 1462 N Milwaukee Ave., 3rd Floor, Chicago, IL 60622. Відповідач ОСОБА_1  є громадянином України, зареєстроване місце реєстрації якого є: АДРЕСА_1 .
50.   У пункті 17 «Дія та інтерпретація; вирішення конфліктів» укладеного між сторонами трудового договору INAVANTE, сторони дійшли згоди, що «Цей договір вважається виконаним та представленим в Іллінойсі. Якщо договір не передбачає іншого, цей договір та всі права і обов`язки, передбачені цим договором, включаючи питання тлумачення, дійсності та виконання, будуть регулюватися законами (і немає конфлікту правових норм) штату Іллінойс. Сторони погоджуються, що будь-які суперечки, що виникають з договору або у зв`язку з ним, підлягають вирішенню виключно в Окружному суді округу Кука, Іллінойс».
51.   Залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі пункту 12 частини першої статті 257 ЦПК України, апеляційний суд обмежився лише посиланням на те, що сторонами трудового договору визначено договірну підсудність, яка і повинна бути прийнята до уваги.
52.   Разом із тим, апеляційним судом не первірялись винятки, визначені в наведеному пункті частини першої статті 257 ЦПК України за яких  позов не може бути залишено без розгялду, а саме:  угода суперечить закону або міжнародному договору України, є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
53.   З матеріалів справи слідує, що сторонами не заперечується той факт, що позивач вже звертався до Окружного суду округу Кук. Іллінойс. Проте апеляційним судом не з`ясовувалося предмет і підстави заявленого позову та результати розгляду такого спору.  
54.   Усунути ці недоліки на стадії касаційного перегляду з урахуванням повноваження Верховного Суду та меж перегляду справи в касаційній інстанції (стаття 400 ЦПК України), коли необхідно встановлювати фактичні обставини та оцінювати докази, є неможливим.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
55.   Відповідно до пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права,                                       що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
56.   Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
57.   Оскільки апеляційний суд належним чином не встановив правовідносини, які виникли між сторонами, не з`ясував фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, то судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалено з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу компанії «INAVANTE, LLC» (США) задовольнити.
2. Постанову Вінницького апеляційного суду від 18 липня 2019 року скасувати.
3. Справу передати до на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      В. С. Висоцька
 
Судді                                                                                                      А. І. Грушицький
 
                                                                                                          І. В. Литвиненко
 
      Є. В. Петров
         
                                                                                                           І. М. Фаловська