ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/1771/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н.М. - головуючий, Кролевець О.А., Студенець В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду
у складі  колегії суддів: Антонік С. Г., Березкіна О. В., Дармін М. О.
від 17.06.2020

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
до  Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"
про стягнення суми,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення 896 562,56 грн, з яких 228 281,00 грн - плата за користування вагонами та 668 281,56 грн - збір за зберігання вантажів у двократному розмірі.

Позовні вимоги обґрунтовані затримкою вагонів з вантажем у зв`язку з неприйняттям їх вантажовласником, перевезення яких передбачені договором про надання послуг № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 від 19.02.2018.        
                                                        
2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

19.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (надалі - Перевізник) та Публічним акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (надалі - Замовник) було укладено договір про надання послуг № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 від 19.02.2018 (надалі - Договір), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або у вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. 

Пунктом 1.1 Договору визначено що перевезення - послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до Договору, Статуту залізниць України, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ними послуги, Правил перевезення вантажів, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення.

Згідно з пунктом 1.3 Договору надання послуг за цим договором може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами. Сторони за договором погодили що Замовник зобов`язаний сприяти виконанню узгодженого технологічного часу перебування вагонів на під`їзних коліях згідно з договором про експлуатацію під`їзної колії, договором про подачу та забирання вагонів та не використовувати вагони як місця для зберігання вантажів.

Пунктом 2.1.7 Договору встановлений обов`язок Замовника відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, , що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Додатками № № 1, 2, 3, 4 до Договору сторони погодили: ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами; ставки плати за використання вагонів перевізника (Спл) та плати за користування вагонами перевізника за межами України; коефіцієнти порожнього пробігу до навантаженого (Кпп); протокол погодження Договірної ціни (вартість плати та додаткових зборів) при перевезенні вантажів на транспортерах перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад.

30 вересня 2016 року між Регіональною філією "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" та Публічним акціонерним товариством «"Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії, яка примикає до станції «Запоріжжя - Ліве»        № ПР/М-16-3/1708-НЮдч 20/2016/2889 (надалі - Договір про експлуатацію) з терміном дії з 01.12.2016 по    30.11.2021 включно.

До Договору про експлуатацію сторонами були підписані наступні додаткові угоди: № 1 від 01.09.2017, № 2 від 16.03.2018, № 3 від 20.08.2018, № 4 від 14.12.2018.

Пунктом 1 Договору про експлуатацію визначено що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах договору № ПР-М-16-3/1- 708 НЮдч експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Запоріжжя - Ліве стрілкою № 12 до парку «А» і стрілкою № 172 до парку «Б» і яка обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є сигнальні знаки «Межа під`їзної колії», які встановлені проти вхідного світлофора «ЧВ» парку «А» станції Запоріжжя - Ліве на відстані 71, 7 метрів від вістря пера стрілки примикання № 12 та вхідного світлофора «НБ» парку «Б» станції Східна власника колії на відстані 341, 5 метрів від вістря пера стрілки примикання № 172.

Пунктами 6-8 Договору про експлуатацію визначено що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці: - на приймально - відправні колії №№ 2-11 парку «А» станції «Запоріжжя - Ліве»; - на сортувально - відправні колії №№ 32-36 парку «Б» станції Запоріжжя - Ліве. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії. Максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії становить: - по парку «А»- завантажені маршрути, крім маршрутів із хоперів, здаються у тій кількості, у якій прибули на станцію Запоріжжя - Ліве, але не більше 56 напіввагонів; - завантажені маршрути із вагонів - хоперів у тій кількості, у якій вони прибули на станцію Запоріжжя - Ліве; по парку «Б»: збірні поїзди готові до здачі, але не більше 43 вагонів. З під`їзної колії вагони повертаються через інтервал часу - 40 хвилин. З під`їзної колії вагони повертаються: - порожні вагони - хопери з-під вивантаження, які прибувають в маршрутах здаються двома групами, перша не менше 40 вагонів, друга по узгодженню сторін; - інші - групами в кількості не менше 40 та не більше 60 вагонів.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника відповідно до Правил перевезень вантажів.

Сторонами до Договору про експлуатацію погоджено протоколи узгодження розбіжностей від 03.11.2016, від 21.11.2016,від 16.12.2016 та додаткові угоди: № 1 від 01.09.2017, пункт 14 останній абзац - « Збори і плати вносяться на підставі ст.62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії «ЄРЦ»; додаткова угода № 2 від 16.03.2018 - внесення змін в пункти 6, 9 договору; додаткова угода № 3 від 20.08.2018 - внесення змін до пункту 10; додаткова угода № 4 від 14.12.2018 - внесення змін в преамбулу та пункт 12 договору. 

У лютому 2019 року за перевізними накладними №№ 46118592, 46118600, 46118584, 46118618, 46108007 Перевізником було прийнято до перевезення вагони на адресу Замовника, на станцію призначення «Запоріжжя - Ліве» Придніпровської залізниці. 

На шляху прямування вагони були затримані: на підставі наказу № 24 від 17.02.2019 вагони з вантажем поїзд № 1766 (індекс поїзда 4766-992-4600), на станції Кушугум Придніпровської залізниці (причина - неприйняття їх вантажовласником Публічним акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на станції призначення «Запоріжжя - Ліве»). 

За вказаним фактом станцією затримки вагонів Кушугум Придніпровської залізниці відповідно до пунктів 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами був складений акт про затримку вагонів за формою ГУ-23а № 7 від 17.02.2019. 

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №1766, індекс поїзда 4766-992-4600, станцією призначення повідомлено Замовника про затримку вагонів 17.02.2019 о 18год.00 хв.

Згідно з актом про затримку вагонів форми ГУ-23а № 7 від 17.02.2019 затримані вагони, що прибули поїздом № 1766, о 16:34  з 18.02.2019 та відправлені поїздом № 1766 25.02.2019 згідно із наказом на відновлення руху №36 від 25.02.2019 об 11:32 25.02.2019.

Перевізником 19.02.2019 о 10 год. 45 хв. було видано наказ № 1856 про застосування ставки збору за зберігання вантажів до двократного розміру, у порядку передбаченому підпунктом 2.2 розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг.

Наказ про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення було надано через наявність на коліях станції «Запоріжжя - Ліве» неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу Замовника.

За весь час затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника перевізником була нарахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№: 26029093, 26029094, 26029095, 27029100, 28029103, 01039109 у розмірі 228 281,00 грн, збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі по накопичувальній картки ф. ФДУ-92 № 27029034 в сумі 668 281,56 грн, всього - 896 562,56 грн, з урахуванням ПДВ.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 у справі №908/1771/19 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" плату за користування вагонами 228 281,00 грн, збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажів у двократному розмірі 668 281,56 грн та 13 448,44 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт затримки вагонів на коліях станції Запоріжжя - Ліве засвідчуються актами загальної форми ГУ -23 №№ 1816, 1820, 1821, 1879, 1880, 1885, 1886, 1887, 1888, а також тим, що повноваження посадових осіб Полягай М.А., Гуні К.А., які підписали акти, пам`ятки та накази встановлені довіреністю від 29.10.2018 № 2129 та довіреністю від 29.10.2018 №2122, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2020 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" задоволено частково. Змінено рішення Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 у справі № 908/1771/19 та викладено у наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" плату за користування вагонами в сумі 228 281,00 грн,  збір за зберігання вантажу в сумі 360 636,42 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 1  911,75 грн.".

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що затримання вивантаження вантажу повинні виникнути саме на станції, з якої підлягає вивантаженню та вивезенню вантажу, а не на станції затримки на шляху прямування, а отже, збір за зберігання за період затримання вантажу повинен нараховуватися в однократному розмірі. 

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги 

У касаційній скарзі Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2020 в частині часткового задоволення позовних вимог у даній справі, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок суду апеляційної інстанції про безпідставність нарахування збору за зберігання вантажу у двократному розмірі в даній справі, зроблений судом лише на підставі доводів Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", окрім цього, судом було допущено неоднозначне застосування статті 36 Статуту залізниць України щодо нарахування та стягнення збору за зберігання вантажу у двократному розмірі.

6. Узагальнені доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" в задоволені касаційної скарги просить відмовити.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, та згідно із компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8. Джерела права й акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частинами 1, 2 статті 8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджений Статут залізниць України (надалі - Статут залізниць України), який згідно з пунктом 2 визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом залізниць України регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту залізниць України поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (пункт 3 Статуту залізниць України).

Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтранспорту України №113 від 25.02.1999 (надалі - Правила), пунктами 3, 6, 8-10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Відповідно до абзацу 2 пункту 6 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Згідно з пунктом 8 Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Пунктом 10 Правил визначено, що облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Пунктом 36 Статуту залізниць України визначено, що у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру.

Висновки суду апеляційної інстанції про те, що збір за зберігання за період затримання вантажу повинен нараховуватися в однократному розмірі Суд вважає помилковими, з огляду на наступне.

Пункт 36 Статуту залізниць України, як спеціальна норма, що визначає підвищену санкцію (можливість двократного нарахування збору за зберігання вантажу) за окреме порушення, допущене вантажоодержувачем (створення вантажоодержувачем ускладнень на станції призначення з його вини), не містить виключення із загального правила щодо можливості її застосування незалежно від місця затримки вагонів (на станції призначення чи на станціях, які є під`їзними по маршруту слідування вагонів).

Тому Суд вважає обґрунтованими висновок суду першої інстанції про застосування до відповідача збору за зберігання вантажу у двократному розмірі, що перевозився у вагонах, які були затримані залізницею на станції слідування, з огляду на встановлені судами обставини виникнення з вини відповідача ускладнень у доставці вантажу у спірних вагонах на станцію призначення, яка у спірний період була зайнята іншими вагонами внаслідок несвоєчасного вивільнення відповідачем колій для розвантажувальних робіт від вагонів вантажоодержувача, що прибули на його адресу на станцію призначення раніше.

До аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 18.09.2020 у справі        № 908/1795/19.

Здійснивши належний перерахунок заявлених позивачем до стягнення грошових коштів, місцевий господарський суд обґрунтовано і правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 228 281,00 грн плати за користування вагонами та 668 281,56 грн збору за зберігання вантажів у двократному розмірі.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Пунктом 4 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
За правилами статті 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

З огляду на наведені вище висновки, Верховний Суд вважає касаційну скаргу обґрунтованою. Суд першої інстанції ухвалив по суті правильне судове рішення, яке відповідає закону. Тому постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2020 слід скасувати, а рішення Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 залишити в силі.

10. Судові витрати

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини 1 статті 315 Господарського процесуального кодексу України в резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 312, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд  

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" задовольнити.

2. Скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2020 у справі № 908/1771/19.

3. Рішення Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 у справі №908/1771/19 залишити в силі. 

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, вулиця Південне шосе, 72, ідентифікаційний код 00191230) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місцезнаходження: 03680, м. Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (місцезнаходження: 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, будинок 108, ідентифікаційний код 40081237) судовий збір у розмірі 9 229 (дев`ять тисяч двісті двадцять дев`ять) гривень 35 копійок, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду Запорізької області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                                  Н.М. Губенко

Судді                                                                                                                                       О.А. Кролевець

                                                                                                                                В.І. Студенець