Ухвала
іменем України 
05 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 127/21701/18
провадження № 51-4557 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати  Касаційного кримінально суду      у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 вересня 2020 року,
встановив:
За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2020 року  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за пунктом 4 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.
На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_5 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 04 червня 2018 року по 20 червня 2019 року та з 03 липня     2020 року по день набрання вироком законної сили.
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 02 вересня 2020 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишив без зміни.
28 вересня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , який є онуком потерпілої ОСОБА_6 (яка померла). У своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд в касаційному порядку вказаних судових рішень.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам кримінального процесуального законодавства України, Суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню на таких підставах.
Згідно з частиною 1 статті 425 Кримінального процесуального кодексу України                   (далі – КПК) касаційну скаргу мають право подати: засуджений, його законний представник чи захисник — у частині, що стосується інтересів засудженого; виправданий, його законний представник чи захисник — у частині мотивів і підстав виправдання;  підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного характеру, — в частині, що стосується інтересів неповнолітнього; законний представник чи захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;  прокурор; потерпілий або його законний представник чи представник — у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; цивільний позивач, його представник або законний представник — у частині, що стосується вирішення цивільного позову; цивільний відповідач або його представник — у частині, що стосується вирішення цивільного позову; представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, — у частині, що стосується інтересів юридичної особи.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги та копій судових рішень, наявних в матеріалах провадження, ОСОБА_4 не є учасником цього кримінального провадження.
Отже, Суд дійшов до висновку, що в суд касаційної інстанції звернулась особа, яка відповідно до статті 425 КПК не має права подавати касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення щодо ОСОБА_5 .
За таких обставин, відповідно до вимог пункту 2 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:

Повернути касаційну скаргу  ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 вересня 2020 року щодо ОСОБА_5  з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                      ОСОБА_3