Справа № 158/1845/20  Провадження №33/802/685/20 	Головуючий у 1 інстанції:Костюкевич О. К. 	
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., захисника Плечука О.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 вересня 2020 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 13.07.2020 о 07 год. 20 хв. перебуваючи  на а/д Т0302 22 км. керував транспортним засобом марки «SUBARU» державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.п. 2.9 (а) ПДР України.
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки суддею місцевого суду порушено право на захист, він заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд розглянув справу у його відсутності. Також вказує, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, огляд проводився у відсутності свідків. Просить поновити пропущений строк, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин, скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, копії постанови отримав 05.09.2020, як вбачається з рекомендованого поштового відправлення (а.с.17), а апеляційну скаргу подав 14.09.2020 в межах десятиденного строку, тому строк апеляційного оскарження постанови необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку скаржника та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.
Сам по собі факт розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки, розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 відкладався з 18.08.2020, у зв`язку з хворобою останнього (а.с.12). ОСОБА_1 02.09.2020, в день розгляду справи, знову звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою (а.с.13), однак, доказів щодо підтвердження хвороби і не можливості прибути в судове засідання не надав, не надані такі докази і до апеляційної скарги чи в ході апеляційного розгляду справи. 
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Таким чином, суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема останній належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Згідно протоколу, ОСОБА_1 було роз`яснено при складенні протоколу права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, останній зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, про що свідчить його підпис. 
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом, в якому останній власноручно зазначив, що «вживав вчора»» (а.с.3), висновком алкотестера «Драгер» щодо результатів огляд (а.с.4), актом огляду складеному в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4), письмовими поясненнями даних свідків (а.с.6). 
Підстав в апеляційного суду ставити під сумнів пояснення вказаних свідків, а також результатів тесту немає, не наведені такі обґрунтовані підстави і в самій апеляції.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя знаходить доводи захисника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, безпідставними.
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Суддя суду першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи, інші обставини справи, а тому призначив порушнику безальтернативне адміністративне стягнення саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, з чим повністю погоджується і апеляційний суд, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк захиснику Плечуку О.П. в інтересах ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Ківерцівського районного суду від 02 вересня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника Плечука О.П. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду від 02 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                           О.М.Клок