ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21239/19                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                       Оксененка О.М.,
суддів:                                                             Лічевецького І.О.,
                                                                  Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області до Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» про стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна», в якому просила: стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» штрафні санкції у розмірі 165750,00 грн в дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами: Отримувач коштів -                    УК у Хмельницькому районі/отг, с. Розсоша, номер рахунку (IBAN) UA808999980000031113106022695, код класифікації доходів бюджету 21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38045535, Банк отримувача - Казначейство України.
Позов обґрунтовано тим, що постановами Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 30 липня 2019 року №1, від 30 вересня 2019    року №2 до відповідача застосовано штраф на загальну суму 165750,00 грн., втім відповідачем у добровільному порядку штраф не сплачений, отже наявні підстави для стягнення суми штрафу в судовому порядку. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. 
Стягнуто із Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» штрафні санкції у розмірі 153 000 (сто п`ятдесят три тисячі) грн 00 коп в дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами: Отримувач коштів - УК у Хмельницькому районі/отг, с. Розсоша, номер рахунку (IBAN) UA UA808999980000031113106022695, код класифікації доходів бюджету 21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38045535, Банк отримувача - Казначейство України.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена позивачем з порушенням закону, є неправомірною, а отже не може бути підставою для стягнення штрафних санкцій з позивача.
На думку апелянта, судом першої інстанції не було досліджено факту накладення позивачем штрафу, що має суттєве значення для розгляду даної справи.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», відтак постанова від 30.07.2019 №1 є правомірною та підлягає виконанню в примусовому порядку за рішенням суду.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 22 липня 2019 року №530 та направлення на проведення перевірки від 25 липня 2019 року №1-8/19, згідно Секторального плану державного ринкового нагляду на 2019 рік, затвердженого в.о. Голови Державної екологічної інспекції України від 30 листопада 2018 року, з 26 по 29 липня 2019 року проведено планову поєднану виїзну та невиїзну перевірку характеристик продукції - автомобільні бензини, дизельне паливо на автозаправній станції за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, сільська рада Ружичанська, автомобільна дорога Житомир-Чернівці-Теребляче, 191 км праворуч, підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна», за результатом якої складений акт перевірки - характеристик продукції від 29 липня 2019 року №1-8/19, яким зафіксовано порушення відповідачем Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року № 927, та протокол від 29 липня 2019 року №1 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
На підставі протоколу від 29 липня 2019 року №1 про виявлені правопорушення, а також відповідно до пункту 1 частини третьої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI, Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області винесено постанову від 30 липня 2019 року №1 про накладення штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне правопорушення (у даному випадку три), що дорівнює у загальній сумі 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.
Крім того, відповідно до вимог частини четвертої статті 29 та статті 33 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області прийнято рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 29 липня 2019 №1/1, №1/2, №1/3, №1/4, №1/5, №1/6, №1/7, №1/8, №1/9 з терміном виконання до 29 серпня 2019 року.
Будь-яких повідомлень або документів від Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» про виконання постанови про накладення штрафу та рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, на адресу позивача не надходило.
На підставі наказу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 27 серпня 2019 року №680 та направлення на проведення перевірку від 28 серпня 2019 року №2-8/19 з 30 серпня по 02 вересня 2019 року проведено позапланову виїзну перевірку стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 29 липня 2019 року №1/1, №1/2, №1/3, №1/4, №1/5, №1/6, №1/7, №1/8, №1/9 на АЗС за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, сільська рада Ружичанська, автомобільна дорога Житомир-Чернівці-Теребляче, 191 км праворуч, за результатом якої складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02 вересня 2019 року №2-8/19, яким зафіксовано порушення відповідачем Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року № 927 та складено протокол від 30 серпня 2019  року №2.
За результатами розгляду справи, на підставі протоколу від 02 серпня 2019 року №2 про виявлені правопорушення, а також відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 44 Закону, Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області винесено постанову від 03 вересня 2019 року №2 про накладення штрафних санкцій у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне правопорушення (у даному випадку дев`ять), що дорівнює у загальній сумі 153000 (сто п`ятдесят три тисячі) гривень.
Крім того, відповідно до вимог частини четвертої статті 29 та статті 33 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області прийнято рішення: від 03 вересня 2019 №2/1 №2/2, №2/3, №2/4, №2/5, №2/6, №2/7, №2/8, №2/9 про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів: від 29 липня 2019 року №1/1, №1/2, №1/3, №1/4, №1/5, №1/6, №1/7, №1/8, №1/9 в частині продовження строку їх виконання до 02 жовтня 2019 року.
У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, нарахованих вказаними рішеннями, у добровільному порядку, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постанова  від 03.09.2019 №2 про накладення штрафних санкцій відповідачем не оскаржена та станом на час розгляду справи у добровільному порядку не виконана, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 153   000 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкції відповідно до постанови від 30.07.2019 №1 про накладення штрафних санкцій, задоволенню не підлягають, оскільки зазначена постанова оскаржується в Окружному адміністративному суді міста Києва та судове рішення у справі №640/24617/19 не прийнято, а отже відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій за вказаною постановою.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735-VI) державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Частиною першої статті 4 Закону №2735-VI встановлено, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 8 Закону №2735-VI суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом.
Згідно частини п`ятої статті 10 Закону №2735-VI повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, законами України «Про загальну безпечність нехарчової продукції»,  інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 11 Закону №2735-VI з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).
Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. 
Згідно пункту 5 частини першої статті 15 Закону №2735-VI посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог.
Таким чином, органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки, за наслідками яких мають право застосовувати адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання.
Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до постанови про накладення штрафних санкцій №2 від 03.09.2019 ПІІ «Амік Україна» порушило вимоги встановлені перевіркою стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 29 липня 2019 №1/1, №1/2, №1/3, №1/4, №1/5, №1/6, №1/7, №1/8, №1/9 на АЗС ПІІ «Амік Україна», що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, сільська рада Ружичанська, автомобільна дорога Житомир-Чернівці-Теребляче, 191 км праворуч, так як вказані рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не виконані, порушення чинного законодавства не усунуті.
У зв`язку з чим, Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області на ПІІ «Амік Україна» було накладено штраф у розмірі 153000,00 грн.
Відповідно до частини шостої статті 44 Закону №2735-VI суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.
Разом з тим, суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом. 
З аналізу викладених вище норм №2735-VI чітко вбачається, що він містить імперативну норму, згідно з якою, суб`єкт господарювання зобов`язаний сплатити накладений на нього штраф у 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня отримання постанови, якою такий штраф накладено.
Несплата штрафу у встановлений строк є підставою для стягнення суми штрафу у судовому порядку.
Також вказаною нормою Закону №2735-VI передбачено, що постанова про накладення штрафу може бути оскаржена.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, постанова про накладення штрафних санкцій від 03.09.2019 №2 отримана представником відповідача 05.09.2019, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Однак, у встановлений законодавством строк накладений штраф відповідачем не сплачений. 
Також у матеріалах справи відстуні будь-які докази оскарження відповідачем постанови про накладення штрафних санкцій  від 03.09.2019 №2 у судовому порядку, та ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції таких доказів не надано.
Слід відзначити, що отримавши рішення (постанову) суб`єкта владних повноважень про накладення штрафу суб`єкт господарювання протягом 15 днів має або сплатити штраф, або оскаржити постанову в адміністративному порядку чи до суду, що  узгоджується з позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 810/3450/14. 
Таким чином, підсумовуючи викладене та зважаючи на те, що нормами Закону №2735-VI чітко визначено обов`язок суб`єкта господарювання сплатити накладений на нього штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відповідного рішення, втім вказаних дій відповідачем здійснено не було, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій га підставі постанови про накладення штрафних санкцій №2 від 03.09.2019 у розмірі 153000,00 грн.
Щодо доводів відповідача з приводу неправомірності рішення про стягнення штрафу та того, що судовий контроль має полягати у перевірці законності накладення штрафу, колегія суддів зазначає наступне. 
Частиною другою статті 11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Враховуючи, що у даній справі мова йде виключно про стягнення штрафних санкцій, і по суті здійснюється стягнення штрафних санкцій у судовому порядку, доводи відповідача по суті порушень не можуть бути перевірені в межах предмету доказування в даній справі, так як такі доводи можуть розглядатись виключно у справі щодо оскарження рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні, так як зводяться фактично до не згоди апелянта з рішенням №2 від 13.12.2016, оцінку якого було надано під час розгляду справи №826/6054/17.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.    242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук