ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24662/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Балась Т.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 грудня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.
суддів:                                        Безименної Н.В.
                                                  Земляної Г.В.

При секретарі:                              Марчук О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві врахування до призначеної підполковнику запасу, ветерану військової служби, ОСОБА_1 пенсії усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі: щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових виплат (грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористану відпустку, премії згідно Дисциплінарного статуту, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань) за період з 01 листопада 2016 року по 31 жовтня 2018 року за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, які входили до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеної підполковнику запасу ОСОБА_1 пенсії з моменту її призначення з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі: щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових виплат (грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористану відпустку, премії згідно Дисциплінарного статуту, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань) за період з 01 листопада 2016 року по 31 жовтня 2018 року з урахуванням Довідок № 248/3/8/1190д від 09 серпня 2019 року та № 179/1/15566 від 11 жовтня 2019 року, виданих Департаментом фінансів Міністерства оборони України та Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, і виплатити йому різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при призначенні пенсії позивачу відповідачем не було враховано види грошового забезпечення, а саме: щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за невикористану відпустку, премію згідно Дисциплінарного статуту, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, чим порушується його право на гідне державне пенсійне забезпечення. На думку позивача, оскільки з вказаних видів грошового забезпечення було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, то відмова Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зарахування їх до складу грошового забезпечення для призначення пенсії є протиправною.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року даний адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо врахування до призначеної ОСОБА_1 пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку позивач отримував під час проходження військової служби.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року в цій частині та прийняти нове, а саме щодо включення у розрахунок пенсії ОСОБА_1 інших усіх сум складових грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористану відпустку, премії згідно Дисциплінарного статуту, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період), і виплатити йому різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує на помилковість висновків суду першої інстанції та зазначає, що він мав право на отримання пенсії з усіх складових його грошового забезпечення, які він отримував за останні 24 місяці перед звільненням, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Крім того, апеляційну скаргу подав відповідач. Однак, у зв`язку з несплатою судового збору ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було повернуто відповідачу.
Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, підполковник запасу ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника групи 5277 військового представництва Міністерства оборони України.
Після звільнення з військової служби у відставку на підставі Наказу першого заступника Міністра оборони України від 14 листопада 2018 року № 63 та наказу начальника 5277 військового представництва від 27 листопада 2018 року № 280 позивача було зараховано на пенсійний облік до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (пенсійна справа: 2601040521), де він отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Загальний розмір пенсії позивача було обраховано відповідно до відомостей про його грошове забезпечення, вказаних у Грошовому атестаті форми № 2 серії ЗУ № 400761, виданого Департаментом Фінансів Міністерства оборони України (для обчислення пенсії з основних видів грошового забезпечення перед звільненням), а також у Довідці від 26 листопада 2018 року № 248/3/8/1325д (виданої ДФ МОУ за період з березня 2018 року по жовтень 2018 року) (для обчислення пенсії з додаткових видів грошового забезпечення за 8 останніх місяців служби підряд перед звільненням).
Так, пенсія ОСОБА_1 була обчислена із таких сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч. надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами, надбавка за специфічні умови проходження служби і премія.
Однак у вказану Довідку не було включено розмір щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Позивачу було видано довідку ДФ МОУ про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії № 248/3/8/1190д від 09 серпня 2019 року та довідку ГДА МОУ № 179/1/15566 від 11 жовтня 2019 року, в яких вказано нараховані щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення (дохід), в тому числі щомісячна додаткова грошова винагорода, премія згідно Дисциплінарного статуту, грошова допомога для оздоровлення, грошова компенсація за невикористану відпустку, грошова допомога у разі звільнення з військової служби та матеріальна допомога на соціально-побутові нужди за період з жовтня 2017 року по листопад 2018 року (довідка № 248/3/8/1190д) та з листопада 2016 року по жовтень 2017 року (довідка № 179/1/15566), які він отримував за останні 24 місяці перед звільненням.
У жовтні 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, одноразових видів грошового забезпечення, премії, передбачених довідками від 09 серпня 2019 року №248/3/8/1190д та від 11 жовтня 2019 року № 179/1/15566.
Листом від 15 листопада 2019 року № 279825/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що в статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не зазначені такі види грошового забезпечення як щомісячна додаткова грошова винагорода, одноразові додаткові види грошового забезпечення та премії, тому їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, іншого чинним законодавством не передбачено.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково даний адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
При цьому, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за використану відпустку, премія згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ та їх виплата не є щомісячною або такою, що виплачується раз на місяць, а відтак і підстави для їх врахування при обчисленні пенсії відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно ч.2, 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
1) посадовий оклад;
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 1 статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, ч.3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).
Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Враховуючи наведене, отримувана ОСОБА_1 згідно з довідкою про додаткові види грошового забезпечення № 248/3/8/1190д від 09 серпня 2019 року, виданою Департаменту фінансів Міністерства оборони України, щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.
Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, - підлягають задоволенню.
Водночас твердження позивача про наявність підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористану відпустку та премії, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого ч.3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.
Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, названих вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню.
Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 06 лютого 2019 року по справі №522/2738/17.
Крім того, правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій, відпускних висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року по справі № 522/2738/17, в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року по справі № 21-70а15.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткової обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 . 
Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди.
Проте, задоволення позову в частині включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористану відпустку, премії згідно Дисциплінарного статуту, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, підстав не має.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п.1 ч.1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч.1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно ч.1 статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
За п.2 ч.5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст рішення виготовлено 22 грудня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк 
                     
                     Судді:                                                                       Н.В. Безименна
                                                                                                    
                                                                                                    Г.В. Земляна