ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

14 грудня 2020 року                                                                     Справа № 924/1161/18 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. ,  суддя Маціщук А.В. 

секретар судового засідання Мазур О.Г. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" 
на рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020р. 
(ухвалене о 12:35 год. у м. Хмельницькому, повний склад складено 01.10.2020р.)
у справі № 924/1161/18 (суддя Заверуха С.В.)
за позовом ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012"
про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 3085632,40 грн., що є дійсною (ринковою) вартістю частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", з урахуванням майнових зобов`язань станом на 29 листопада 2017р., що належить до виплати ОСОБА_1 , пропорційно його частці (33,34% статутного капіталу), у зв`язку з його виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", 
за участю представників сторін:
від позивача - Флис В.В.;
від відповідача - не з`явився. 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив суд, із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 3085632 грн 40 коп., що є дійсною (ринковою) вартістю частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", з урахуванням майнових зобов`язань станом на 29 листопада 2017р., що належить до виплати ОСОБА_1 , пропорційно його частці (33,34% статутного капіталу), у зв`язку з його виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012". 
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10 січня 2018 року загальними зборами ТОВ "Подільський Край-2012" вирішено виплатити ОСОБА_1 вартість частки майна в товаристві, яка підлягає виплаті учаснику, який виходить з товариства, в розмірі 309,63 тис. грн. 
На думку позивача, таку суму слід було визначати згідно ринкової вартості майна, а не згідно з оцінкою майна відповідно до балансу товариства, а тому позивач просить суд стягнути дійсну (ринкову) вартість частини майна товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", з урахуванням майнових зобов`язань станом на 29.11.2017, що належить до виплати ОСОБА_1 , пропорційно його частці (33,34% статутного капіталу), у зв`язку з його виходом зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", що буде визначено на підставі проведеної експертизи.

Господарський суд Хмельницької області рішенням від 30.09.2020 у справі №924/1161/18 позов задовольнив. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" на користь ОСОБА_1 3085632 грн 40 коп. дійсної (ринкової) вартості частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", з урахуванням майнових зобов`язань станом на 29.11.2017, що належить до виплати ОСОБА_1 , пропорційно його частці (33,34% статутного капіталу), у зв`язку з його виходом зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012". Здійснив розподіл судових витрат.
При ухвалені вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 був учасником ТОВ "Подільський край-2012" з часткою в статутному капіталі в розмір 33,34 % та 29.11.2017 подав нотаріально посвідчено заяву про вихід зі складу учасників (засновників) ТОВ "Подільський край-2012", в якій просив розрахунки провести у відповідності до ЦК України, ГК України, Закону України "Про господарські товариства" та статуту ТОВ "Подільський край-2012", тобто виплативши вартість частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, належної йому частки прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.
10.01.2018р. були проведені загальні збори ТОВ "Подільський край-2012" на яких були прийняті рішення, зокрема: про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства згідно його заяви про вихід та внесення відповідних зміни до статуту товариства; затвердження суми вартості майна товариства, що пропорційна частці учасника, який виходить - ОСОБА_1 , в статутному капіталі товариства та належної до виплати, в сумі 309,63 тис. грн. Вказану вартість частини майна товариства вирішено виплатити ОСОБА_1 грошовими коштами в національній валюті гривні на його рахунок в банківській установі або шляхом видачі товариством готівки у встановленому законодавством порядку до 28 листопада 2018 року. Директору товариства до 28.02.2018 письмово запропонувати ОСОБА_1 надати реквізити рахунку у банківській установі для здійснення вказаних виплат або узгодити дату прибуття на підприємство з тим, щоб товариство мало можливість здійснити передбачені розрахунки з учасником, що виходить.
Місцевим господарським судом з метою повного та всебічного розгляду цієї справи було призначено комплексну судову будівельно-технічну та товарознавчу експертизу та оціночно-будівельну експертизу, за висновками яких загальна ринкова вартість об`єктів дослідження (оцінки) товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" згідно висновків експерта від 02.01.2020 та від 28.07.2020 станом на 29.11.2017 становить 9466350 грн 44 коп.
Також, із фінансових звітів ТОВ "Подільський край-2012" судом установлено, що чистий прибуток ТОВ "Подільський край-2012" за 2017 рік склав 502,9 тис. грн., а вартість чистих активів товариства - 545500 грн.
Проаналізувавши обставини справи та положення законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема ст. ст. 113, 116, 148, 190 ЦК України, ст. ст. 66, 139, 167 Господарського кодексу України, ст. ст. 10, 54 Закону України "Про господарські товариства", суд дійшов висновку, що виплати позивачу підлягає сума в розмірі 3195987 грн 78 коп. 
В той же час, враховуючи що відповідач виплатив позивачу 309630 грн, а заявлена позивачем сума є меншою за визначену судом, місцевий господарський суд підсумував, що позовні вимоги підлягають до задоволення в розмірі 3085632 грн 40 коп..

Не погоджуючись з рішенням суду до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" у якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 30 вересня 2020 року у справі №924/1161/18 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
На підтвердження вимог апеляційної скарги, відповідач вказує таке.
Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що позивачем не було сплачено вартість частки в повному розмірі (400000 грн), а тому позивачу може бути виплачена дійсна (ринкова) вартість частки пропорційно внесеній (оплаченій) частині вкладу.
Здійснений судом розрахунок суми частки, котра підлягає до виплаті позивачу є помилковий, оскільки судом невірно встановлено частий прибуток та вартість чистих активів відповідача.
Місцевий господарський суд неправомірно зазначив про те, що висновок №050/09-2020 експертного оціночно-будівельного дослідження від 24.09.2018 не може  бути покладений судом в основу ухваленого судового рішення, зважаючи на норми ст. 210 ГПК України.
Відповідачем були подано ряд докази, які свідчать про відсутність у позивача права на отримання дійсної вартості частини майна ТОВ "Подільський край-2012.", пропорційно його частці (33,34% статутного капіталу), у зв`язку з його виходом зі складу учасників ТзОВ "Подільський край - 2012" через те, що він не вніс свою частку у визначеному розмірі статутного фонду товариства, а саме звіти: № 102/19, № 103/19, № 104/19, № 108/19, № 109/19, № 111/19, №113/19, № 114/19, № 115/19, № 116/19, № 117/19, № 118/19, № 119/19, № 120/19, № 121/19, №122/19.
Представником відповідача було усно заявлено клопотання про призначення повторної комплексної експертизи, для визначення дійсної ринкової вартості майна станом на 29.11.2017, оскільки розбіжність між звітами про оцінку, які були подані представником відповідача та висновки судового експерта, який проводив відповідні судові експертизи за ухвалою суду, мають великі розбіжності, однак суд першої інстанції неправомірно відмовив в задоволенні клопотання про призначення повторної судової експертизи.
Судом першої інстанції при дослідженні доказів, не було враховано те, що висновок експертів від 02.01.2020 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість товарів (обладнання), які зазначені у документах, що надані для проведення експертизи, за умови відсутності даних щодо їх фізичного стану: станом на 29.11.2017р. може становити 420857 грн 87 коп. без ПДВ та 505029 грн 44 коп. з ПДВ; станом на 01.12.2019р. може становити 372429 грн 63 коп. без ПДВ та 446915 грн 55 коп. з ПДВ – складений з порушеннями, оскільки частина, товарів, які підлягали оцінці були придбані у 2018 році тобто після виходу позивача з учасників ТОВ "Подільський край-2012".
За наведеного відповідач вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020 у справі №924/1161/18 ухвалене з неправильним застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а тому є незаконним та необґрунтованим.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги – відмовити.
На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує таке:
- докази внесення позивачем до статутного фонду ТОВ "Подільський край-2012" в розмірі 400000 грн наявні у відповідача, оскільки саме у нього знаходиться вся фінансова, бухгалтерська документація, в тому числі виписки по рахунках за відповідний період. За весь час діяльності ТОВ "Подільський край-2012" позивач приймав участь у діяльності товариства, питання про його виключення в зв`язку з несплатою внесків до статутного фонду товариства не ставилось. Згідно фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" складає 1200000 грн., з яких відповідно 400000 грн. внесок позивача. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.04.2019 у справі № 924/116/18 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", яке оформлене протоколом № 6 від 10.01.2018р. в частині затвердження суми вартості майна товариства, що пропорційна частці учасника, який виходить - ОСОБА_1 в статутному капіталі товариства та належної до виплати, в сумі 309,63 тис. грн. Зазначеним рішенням суду було встановлено факт, що частка учасника ОСОБА_1 складає 33,34% статутного капіталу Товариства, виходячи з внеску в розмірі 400000 грн;
- твердження відповідача про неправильне визначення суми до виплати позивачу як учаснику який виходить з ТОВ "Подільський край-2012" спростовуються тим, що відповідно до статуту відповідача, норм законодавства та правових висновків Верховного Суду, за наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві;
- звіти про оцінку є неналежними, недопустимими та недостовірними доказами, які не можуть бути прийняті до уваги оскільки вони не відповідають вимогам законодавства; 
- висновок № 050/09-2020 експертного оціночно-будівельного дослідження від 24.09.2018 всупереч частини 5 ст. 101 ГПК України, висновок експерта не містить вказівки про те, що даний висновок підготовлено для подання до суду, а також даний висновок не було направлено стороні позивача, та відповідно не надано суду докази про його направлення позивачу, чим порушено порядок подачі доказів. Відповідачем не обґрунтовано, чому такий висновок не було замовлено та підготовлено раніше, що перешкоджало подати такий висновок раніше, чим порушено порядок та строки подання доказів визначені нормами ГПК України, а тому він не міг прийматись судом до уваги при прийнятті рішення;
- відповідач у апеляційні скарзі вказує про наявність у висновку експерта від 02.01.2020 року оцінених товарів, які придбані у 2018 році, однак дане твердження не відповідає дійсності та матеріалам справи, оскільки відповідач надав документи про товари з яких можливо встановити, що вони були придбані у 2012-2013 роках.
За наведеного вище, позивач вважає, що оскаржене рішення є законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

30 листопада 2020 року в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду представник скаржника підтримала доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджувала, що судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення було неправильно застосовано норми матеріального права. Пояснила, що при розрахунку вартості частки позивача судом першої інстанції допущено помилки. Зазначила, що позивач не в повному обсязі сплатив свою частку в статутному капіталі, а тому вартість частки, що підлягає до виплати має вираховуватися від фактично внесеного розміру частки. Також, представник заявила усне клопотання про призначення повторної судової оціночно-будівельно експертизи.  З огляду на вказане, вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 30 вересня 2020 року у справі №924/1161/18 належить скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Також, представник відповідача заявила усне клопотання про витребування в позивача доказів сплати частки до статутного капіталу в повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні заявив, що з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. Зауважив, що внесення частки в повному обсязі підтверджується фінансовими звітами відповідача, а в матеріалах справи відсутні докази того, що органами управління відповідача вирішувалися питання про зменшення статутного капіталу чи доплату позивачем невнесених коштів в статутний капітал. Вказав, що судом першої інстанції розрахунки були зроблені вірно. Заперечив проти усного клопотання представника скаржника про призначення повторної судової оціночно-будівельно експертизи. З огляду на зазначене, вважає, що апеляційна скарга є безпідставною та не підлягає до задоволення.
В судове засідання 14.12.2020 представник відповідача не з`явилася, проте скерувала до суду апеляційної інстанції, засобами електронного зв`язку, клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що між сторонами ведуться переговори щодо урегулювання спору та можливості укладання мирової угоди.
Розглянувши таке клопотання, суд дійшов висновку про залишення його без розгляду, з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
За приписами ч. 8 ст. 42 ГПК України передбачено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Отже,    Господарським процесуальним кодексом України    передбачена можливість подання процесуальних, інших документів у електронному вигляді виключно з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.
Положеннями пункту 12 частини першої  статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги"  визначено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Відповідно до  статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг"  оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до    Закону України "Про електронні довірчі послуги".
За змістом частини четвертої  статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги"    саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Вказаний Закон визначає кваліфікований електронний підпис як удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам цього    Закону    (підпункти 23 - 24 частини першої    статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги").
Отже, процесуальні та інші документи, які подаються до апеляційного господарського суду шляхом їх направлення на електронну адресу суду, долучаються до матеріалів справи та розглядаються судом, у разі їх підписання уповноваженою особою з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.
Однак, клопотання представника відповідача про відкладення надіслано на електронну адресу суду, проте воно не містить електронного цифрового підпису.
Згідно із ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Отже, суд встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч.8  ст.42 ГПК України, ч.2  ст.170 ГПК України, повертає її заявнику без розгляду відповідно до ч.4    ст.170 ГПК України.
З огляду на викладене, а також пояснення представника позивача, що станом на 14.12.2020 сторони не дійшли згоди щодо укладання мирової угоди та відсутності конкретних пропозицій, суд залишає заяву представника відповідача про відкладення розгляду справи без розгляду.
Представник позивача в судовому засіданні 14.12.2020 підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020 у справі № 924/1161/18 – без змін.
Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, ті обставини, що клопотання представника відповідача залишене судом без розгляду, представник відповідача висловила свою позицію в судовому засіданні 30.11.2020, а явка представників сторін в судове засідання 14.12.2020 обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе завершувати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.
Щодо усного клопотання представника відповідача про витребування у позивача доказів внесення частки в статутний капітал в повному обсязі, суд зазначає, що за приписами ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах    другій    та    третій    статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Представник відповідача вказала, що позиція відповідача базується, з поміж іншого, на тому, що позивачем не в повному обсязі внесено частку в статутний капітал відповідача.
В той же час, суд бере до уваги, що в судовому засіданні 30.11.2020 представник відповідача подала до суду апеляційної інстанції довідку від 27.11.2020 відповідно до якої ОСОБА_1 вніс до статутного капіталу грошові кошти в сумі 237450 грн, а інших надходжень від позивача ТОВ "Подільський край-2012" не отримувало (т. 7, а. с. 128).
Тобто, скаржник одночасно заявила клопотання про витребування доказів внесення позивачем частки в статутний капітал та надає суду власні докази на спростування внесення позивачем частки в статутний капітал в повному обсязі.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем в суді першої інстанції таке клопотання не заявлялося. Причину не подання такого клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача не назвала та вказала, що на стадії апеляції у відповідача змінився представник.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що зміна представника не є тією поважною обставиною, що може обґрунтовувати вчинення/невчинення стороною процесуальних дій, оскільки представник лише представляє учасника справи, діє від його імені та в його інтересах, а не самостійно вирішує питання щодо подання/неподання доказів, клопотань.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відхилення клопотання представника відповідача про витребування у позивача доказів внесення частки в статутний капітал ТОВ "Подільський край-2012".
Окрім того, представником відповідача було подано до суду апеляційної інстанції клопотання про призначення повторної судової оціночно-будівельно експертизи, у якому просить поставити експерту питання: яка середня ринкова вартість нежитлових будівель станом на 29.11.2017 (день виходу позивача з ТОВ "Подільський край-2012") за наступним переліком:
- нежитлових будівель загальною площею (кв.м): 1717,7, а саме: тваринницька будівля № 21, Д, заг. площа 719,9 кв.м, тваринницька будівля № 22, Г, заг. площа 785,8 кв.м, кормоцех (будівля № 23), Ц, заг. площа 177,2 кв.м, дизельна (будівля № 24), В, заг. площа 34,8 кв.м, які знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Деражнянський р-н, село Коричинці;
- тваринницького комплексу загальною площею (кв.м): 9102,1, а саме: тваринницька будівля № 1, К, заг. площа 1613,5 кв.м; корівник (Савійка) - тваринницька будівля № 2, 2 К, заг. площа 1559,7 кв.м; корівник (Бойко) - тваринницька будівля № З, Р, заг. площа 1642,4 кв.м; свиноферма - тваринницька будівля № 4, Л, заг. площа 1026,5 кв.м; кормоцех свиноферми - тваринницька будівля № 5. 1 Л, заг. площа 251,3 кв.м; молочний блок - тваринницька будівля № 6, 1 К, заг. площа 290,7 кв.м; телятник № 2 - тваринницька будівля № 7, М, заг. площа 703,3 кв.м; конюшня - тваринницька будівля № 8, И, заг. площа 649,7 кв.м; млин-кузня - будівля № 9, 3, заг. площа 274,6 кв.м; навіс на сіно - споруда № 10, О, заг. площа 227,0 кв.м; пункт штучного осіменіння - будівля № 11, П, заг. площа 110,6 кв.м; пекарня - адмінбудівля № 12, С, заг. площа 81,8 кв.м; гараж - будівля № 13, Ж, заг. площа 637,9 кв.м; артскважина - будівля № 14, Б, заг. площа 21,7 кв.м; башня Рожновського - будівля № 15, І, заг. площа 1,8 кв.м; башня Рожновського - будівля № 16, Й, заг. площа 1,9 кв.м; вагова-навіс - будівля № 17, Т, заг. площа 7,7 кв.м, які знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Деражнянський р-н, село Коричинці;
- нежитлових будівель та споруди, загальною площею (кв.м): 1678, а саме: пилорама - будівля № 18, П, заг. площа 108,4 кв.м; корівник 2-х рядний - будівля № 19, Н, заг. площа 1569.6 кв.м, які знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Деражнянський р-н, село Коричинці;
- нежитлової будівлі, Б, загальною площею 193,3 кв.м. яка знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Деражнянський р-н, село Коричинці;
- нежитлових будівель та споруд загальною площею (кв.м): 3429, а саме: сторожка ГСМ - будівля № 1, Б, заг. площа 18,7 кв.м; піднавіс - будівля № 2, б, заг. площа 454,2 кв.м; підвал - будівля № З, Г, заг. площа 17,2 кв.м; ангар - будівля № 4, Д, заг. площа 506,2 кв.м; зерносклад - будівля № 5, Ж, заг. площа 407,3 кв.м; зерносклад - будівля № 6, 3, заг. площа 400,1 кв.м; зерноплощадка - асфальтне покриття, заг. площа 1625,3 кв.м, які знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Деражнянський р-н, село Коричинці.
Також, від відповідача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи відповідно до якого відповідач просить призначити судову економічну експертизу в справі №924/1161/18 та поставити експерту наступні запитання:
- чи був сформований статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" станом на 29.11.2017?
- в якому грошовому розмірі ОСОБА_1 вніс свою частку в статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012"?
- який відсоток в статутному капіталі був сформований ОСОБА_1 за власний кошт в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012"? 
Розглянувши подані клопотання про призначення у справі експертиз, в тому числі усне клопотання про призначення повторної судової оціночно-будівельно експертизи, заявлене в судовому засіданні 30.11.2020, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 98 ГПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.
За приписами ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що у випадку призначення таких експертиз та отримання відповідних висновків експертів, в матеріалах справи з`являться нові докази.
За приписами ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.  
Суд зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, заявником не обґрунтовується причини неможливості подання таких клопотань в суд першої інстанції. При цьому суд бере до уваги, що з моменту відкриття провадження у справі судом першої інстанції (17.12.2018; т. 1, а. с. 1) до ухвалення рішення у справі (30.09.2020; т. 6, а. с. 14-25) минуло більше 1 року та 9 місяців.
Також, суд апеляційної інстанції бере до уваги висновок Верховного Суду викладений в постанові від 30.03.2018 у справі № 910/24486/16 за яким неналежне виконання стороною свого процесуального обов`язку з доведення у суді першої інстанції обставин, на які остання (сторона) посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не може бути компенсоване цим учасником судового процесу на наступних етапах розгляду справи (у судах апеляційної чи касаційної інстанцій). В іншому випадку зазначене могло б призвести до безпідставного скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, клопотання відповідача про призначення повторної судової оціночно-будівельно експертизи та про призначення судової економічної експертизи відхиляються судом апеляційної інстанції.
Щодо долученої до матеріалів справи на стадії апеляційного провадження довідки №17 від 27.11.2020 щодо внесення ОСОБА_1 статутного капіталу (т. 6, а. с. 128), суд зазначає, що такий доказ поданий з порушенням вимог ст. 269 ГПК України, зокрема скаржник не обґрунтовує неможливість подання такого доказу до суду першої інстанції, а тому такий доказ не приймається судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" (протокол № 1 від 10.04.2012) затверджено статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" (далі – статут; т. 1, а. с. 10-22). 
Відповідно до п. 3.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" учасниками товариства є фізичні особи, громадяни України: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Згідно п. 5.1. статуту юридичною адресою товариства є: Хмельницька область, Деражнянський район, с. Коричинці. 
Пунктом 8.4 статуту передбачено, що учасники мають право, зокрема, брати участь у розподілі та отримувати частину прибутку від діяльності товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства, стану його майна, розмірів прибутку та збитків; на вимогу учасника товариство зобов`язане надати йому для ознайомлення баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; вийти зі складу учасників у встановленому статутом та законодавством порядку.
Згідно із п. 9.7, п. 9.8 статуту, учасник товариства має право вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників товариства, повідомивши про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу. Вихід учасника - фізичної особи відбувається на підставі поданої товариству заяви про вихід, підпис учасника на якій засвідчується нотаріально. Заява про вихід подається особисто або через представника.
Відповідно до п. 9.9 статуту учасник, який виходить з товариства, має право одержати вартість майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.
За домовленістю між учасником та товариством виплата частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі (п. 9.10 статуту).
Відповідно до п. 9.12 статуту вартість майна, що виділяється учасникові, оцінюється згідно з балансом товариства.
Згідно із п. 9.15. статуту виплата учасникові його частки, видача майна, що видається, проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов, і в строк до 12 місяців з дня виходу.
За умовами п. 9.16 статуту учасник, який вийшов з товариства, має право на належну йому частину прибутку, одержаного товариством у поточному році до моменту виходу учасника з товариства.
Майно товариства утворюється за рахунок: грошових та матеріальних внесків; прибутку, отриманого від реалізації продукції, робіт, послуг, а також інших видів господарської діяльності; кредитів банку та інших кредиторів; прибутку від цінних паперів; доброчинних внесків і пожертвувань українських та іноземних юридичних і фізичних осіб; придбання майна інших юридичних та фізичних осіб; надходжень від продажу (здачі в оренду) майнових об`єктів (комплексів), що належать товариству; інших джерел, не заборонених чинним законодавством України (п. 14.4 статуту).
Відповідно до п. 15.1 статуту для забезпечення діяльності товариства в ньому створюється статутний капітал шляхом здійснення грошового вкладу з боку учасників. Загальний розмір статутного капіталу товариства становить 360000 гривень і розподіляється на частки між учасниками таким чином: ОСОБА_1 - 120000 грн, що становить 33,34 відсотка статутного капіталу; ОСОБА_2 - 120000 грн, що становить 33,33 відсотка статутного капіталу; ОСОБА_3 - 120000 грн., що становить 33,33 відсотка статутного капіталу.
Зміни до статуту, пов`язані зі зміною розміру статутного капіталу та/або зі зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку (п. 15.6 статуту).
Згідно з п. 20.1 статуту органами управління і контролю товариством є його органи: збори учасників; голова товариства; директор товариства; ревізійна комісія (ревізор).
Збори учасників - вищий керівний орган товариства (п. 20.1 статуту). Збори учасників уповноважені приймати рішення з будь-яких питань діяльності товариства (п. 20.5 статуту).
До виключної компетенції зборів учасників відповідно до п. 20.6 статуту належать питання, зокрема, внесення змін та доповнень до статуту товариства, зміни розміру його статутного капіталу; затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків; виключення учасника з товариства; прийом до товариства нових учасників.
У п. 20.7 статуту зазначено, що про час і місце проведення зборів учасників та їх порядок денний учасники товариства повідомляються шляхом розміщення оголошення в загальнодоступному місці біля приміщення дирекції товариства. Повідомлення повинно бути зроблене не менш як за 30 днів до скликання чергових зборів учасників. Будь-хто з учасників вправі вимагати розгляду питання на зборах учасників за умови, що воно було ними поставлено не пізніше як за 25 днів до початку зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. Учасник вважається належним чином повідомленим і достатньо підготовленим до зборів учасників, якщо він з`явився на збори і не заявив клопотання про відкладення зборів з мотивів неналежного його повідомлення під час реєстрації.
Пунктом 20.8 статуту передбачено, що не пізніше ніж за 7 днів до скликання чергових, 5 днів позачергових зборів учасників учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитись з документами, внесеними до порядку денного зборами. 
Збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, представники учасників, що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів (п. 20.11 статуту).
Відповідно до п. 20.19 статуту рішення зборів учасників обов`язкові до виконання усіма учасниками, посадовими особами та іншими працівниками товариства. Рішення вступають в силу з моменту їх схвалення. Рішення зборів учасників може бути визнане  недійсним в судовому порядку з мотивів його незаконності або порушення порядку його прийняття.
24.07.2012р. було зареєстровано зміни до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край - 2012", а саме п. 15.1 розділу 15, п. 15.2.1 розділу 15, п. 15.2.2 розділу 15, п. 15.2.3 розділу 15 викладено в новій редакції: "1. Пункт 15.1 Розділу 15. Для забезпечення діяльності Товариство в ньому створюється статутний капітал шляхом здійснення грошового вкладу з боку Учасників. Загальний розмір статутного капіталу Товариства становить 1200000 (один мільйон двісті тисяч гривень) гривень і розподіляється на частки між Учасниками таким чином: 2. Пункт 15.2.1 Розділу 15. ОСОБА_1 — 400000 гривень, що становить 33,34 % відсотка Статутного капіталу; 3. Пункт 15.2.2 Розділу 15. ОСОБА_2 , — 400000 гривень, що становить 33,33 % відсотка Статутного капіталу; 4. Пункт 15.2.3 Розділу 15. ОСОБА_3 , — 400000 гривень, що становить 33,33 % відсотка Статутного капіталу" (т. 1, а. с. 24).
Відповідно до протоколу № 5 загальних зборів учасників ТОВ "Подільський край-2012" від 28.11.2014 розглянуто питання, зокрема, про продаж учасниками товариства своїх часток у статутному капіталі товариства та вихід зі складу учасників товариства, про внесення змін до статуту товариства, обрання нового директора товариства (т. 1, а. с. 27).
На вказаних загальних зборах було вирішено:
- вивести ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зі складу учасників товариства шляхом укладення договорів купівлі-продажу належних їм часток у статутному капіталі товариства та затвердити наступний розподіл часток у статутному капіталі: ОСОБА_1 - володіє часткою вартістю 400000 гривень, що становить 33,34 % статутного капіталу товариства; ОСОБА_4 - володіє часткою вартістю 400000 гривень, що становить 33,33 % статутного капіталу товариства; ОСОБА_5 - володіє часткою вартістю 400000 гривень, що становить 33,33 % статутного капіталу товариства;
- затвердити зміни до статуту товариства з урахуванням змін, що відбулися, та обрати директором ТОВ "Подільський край-2012" ОСОБА_4 
Зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" затверджено додаток до статуту товариства, відповідно до якого розділ 3 "Учасники товариства" викладено в наступній редакції: 3.1. Учасниками товариства є наступні фізичні особи, громадяни України: 3.1.1. ОСОБА_1 . 3.1.2. ОСОБА_4 . 3.1.3. ОСОБА_5 . Підпункт 15.2.2 пункту 15.1 Розділу 15 "Статутний капітал товариства. Інші фонди товариства" викладено в наступній редакції: 15.2.2. ОСОБА_4 400000,00 грн., що становить 33,33 відсотка статутного капіталу; підпункт 15.2.3. пункту 15.1 Розділу 15 "Статутний капітал товариства. Інші фонди товариства" викладено в наступній редакції: 15.2.3. ОСОБА_5 400000,00 грн., що становить 33,33 відсотка статутного капіталу (т. 1, а. с. 26).
20.11.2017 ОСОБА_1 було складено, нотаріально посвідчено заяву (від 20.11.2017, зареєстровано в реєстрі за № 6010) про вихід зі складу учасників (засновників) ТОВ "Подільський край-2012". У заяві просив розрахунки провести у відповідності до ЦК України, ГК України, Закону України "Про господарські товариства" та статуту ТОВ "Подільський край-2012", тобто виплативши вартість частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, належної йому частки прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу (т. 1, а. с. 28).
Відповідно до фіскальних чеків та описів вкладення у цінні листи від 21.11.2017р. нотаріально засвідчена заява ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників ТОВ "Подільський край-2012" надіслана ТОВ "Подільський край-2012" та ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 28 на звороті).
10.01.2018 були проведені загальні збори ТОВ "Подільський край-2012" (т. 1, а. с. 32-33) з порядком денним: 
1. Про обрання голови та секретаря загальних зборів учасників товариства;
2. Розгляд заяви ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників ТОВ "Подільський край-2012" та внесення відповідних змін до статуту товариства; 
3. Про виплату учаснику, що виходить, вартості майна товариства, пропорційної його частці в статутному капіталі товариства, строки та порядок здійснення виплати; 
4. Про розгляд питання визначення розміру статутного капіталу товариства, а саме зміни зменшення, або залишення у попередньому розмірі за рахунок додаткових внесків учасників, можливості та доцільності внесення додаткових внесків в статутний капітал товариства, форми, строків та порядку їх внесення, визначення та перерозподілу часток учасників в статутному капіталі товариства. Про внесення відповідних змін до статуту товариства. 
5. Про затвердження річних результатів діяльності товариства. Розгляд питання виплати учаснику, що вийшов з товариства, частини прибутку товариства, одержаного у поточному році до моменту виходу учасника. 
6. Про затвердження змін до статуту товариства (шляхом викладення статуту в новій редакції) в зв`язку із зміною складу учасників, перерозподілом часток в статутному капіталі та про державну реєстрацію статуту в новій редакції. 
7. Про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та уповноважену особу від підприємства, за результатами яких прийнято відповідні рішення, які оформлені протоколом № 6 . 
На вказаних зборах були прийняті рішення:
- по першому питанню вирішено обрати головою зборів учасників товариства – ОСОБА_5 , секретарем зборів учасників товариства – ОСОБА_4 ; 
- по другому питанню було вирішено виключити ОСОБА_1 зі складу учасників товариства згідно його заяви про вихід та внести відповідні зміни до статуту товариства;
- по третьому питанню вирішено затвердити суму вартості майна товариства, що пропорційна частці учасника, який виходить - ОСОБА_1 , в статутному капіталі товариства та належної до виплати, в сумі 309,63 тис. грн. Вказану вартість частини майна товариства виплатити ОСОБА_1 грошовими коштами в національній валюті гривні на його рахунок в банківській установі або шляхом видачі товариством готівки у встановленому законодавством порядку до 28 листопада 2018 року. Директору товариства до 28.02.2018 року письмово запропонувати ОСОБА_1 надати реквізити рахунку у банківській установі для здійснення вказаних виплат або узгодити дату прибуття на підприємство з тим, щоб товариство мало можливість здійснити передбачені розрахунки з учасником, що виходить; 
- по четвертому питанню вирішено: розмір статутного капіталу товариства залишити незмінним в сумі 1200000 грн. за рахунок додаткових внесків учасників – ОСОБА_4 в розмірі 200 тис. грн. та ОСОБА_5 в розмірі 200 тис. грн. Визначити, що додаткові вклади вносяться учасниками в грошовій формі протягом року з моменту реєстрації змін до статуту (у новій редакції), що буде затверджено у зв`язку із зміною складу учасників  та перерозподілом їх часток в статутному капіталі. Здійснити перерозподіл часток та визначити частки учасників в статутному капіталі ТОВ "Подільський край-2012" наступним чином: ОСОБА_5 - володіє часткою вартістю 600000 грн., що відповідає 50% статутного капіталу товариства; ОСОБА_4 - володіє часткою вартістю 600000 грн., що відповідає 50% статутного капіталу товариства. Внести відповідні зміни до статуту товариства; 
- з п`ятого питання було вирішено затвердити річні результати діяльності товариства: баланс товариства за 2017 рік та звіт про фінансові результати за 2017 рік ТОВ "Подільський край-2012". У зв`язку зі збитковістю підприємства у 2017 році визначено, що виплати учаснику, що вийшов з товариства, частини прибутку товариства, одержаного у поточному році до моменту виходу учасника, не здійснюється; 
- по шостому питанню - вирішено затвердити статут ТОВ "Подільський край-2012" в новій редакції та подати необхідні для державної реєстрації документи державному реєстратору для реєстрації статуту ТОВ "Подільський край-2012"; 
- по сьомому питанню вирішено уповноважити директора товариства або іншого за його вибором уповноваженого представника товариства за довіреністю подати всі необхідні документи для проведення державної реєстрації статуту та відповідних змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
17.01.2018 позивач звернувся до директора ТОВ "Подільський край - 2012" із заявою про надання інформації та документів про фінансово-господарську діяльність товариства за 2017, 2018 роки (т. 1, а. с. 29).
ТОВ "Подільський край - 2012" листом №1 від 26.01.2018 відповіло, що 29.11.2017  товариством отримано нотаріально засвідчену заяву позивача від 20.11.2017  про вихід зі складу його засновників (учасників), були скликані загальні збори учасників товариства 10.01.2018 повідомлення про проведення яких було здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення за більш як 30 днів до вказаних зборів, та шляхом направлення на адреси учасників, вказані в установчих документах, та за адресою реєстрації місця проживання. Вищезазначеними зборами було вирішено здійснити позивачу передбачені статутом та законодавством виплати вартості майна товариства. Зазначено, що прибутку у 2017 р., як і у попередні роки товариство не отримало. При цьому просило надати реквізити рахунку в банківській установі для забезпечення здійснення виплати учаснику, що вийшов, та додало копії фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва (баланс та звіт про фінансові результати за 2017 р.), протоколу № 6 від 10.01.2018.
Відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва - ТОВ "Подільський край-2012" за 2017 рік баланс на початок звітного року становив 1585,4 тис. грн, на кінець - 1629,5 тис. грн; власний капітал на початок звітного року - 1048,4 тис. грн, на кінець звітного періоду - 545,5 тис. грн; поточні зобов`язання на початок звітного року - 537,0 тис. грн, на кінець - звітного періоду - 1084,0 тис. грн (т. 1, а. с. 34). 
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 15.11.2018 року, у якій просить у строк до 29.11.2018 виплатити дійсну (ринкову) вартість частини майна товариства, пропорційну частці у статутному капіталі, належну частину прибутку, одержану товариством, на вказаний позивачем картковий рахунок (т. 1, а. с. 35).
Згідно адвокатського запиту № 362а від 27.12.2018р. представник ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" з проханням надати належним чином завірені копії фінансових звітів про балансову вартість товариства за період з 2013 року по 2017 рік включно; належним чином завірені копії документів первинного обліку (договори, рахунки-фактури, видаткові накладні), згідно яких формувалась балансова вартість товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" та завірені виписки по вищевказаних рахунках за період з 2013 року по 2017 рік включно; належним чином завірену копію касової книги про рух готівкових коштів у товаристві з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" з юридичними і фізичними особами за період з 2013 року по 2017 рік включно; належним чином завіренні копії укладених договорів товариства з юридичними і фізичними особами за період з 2013 року по 2017 рік включно; інформацію про відчужене, списане та придбане майно товариства з період з 2013 року по 2017 рік включно; інформацію про наявність чи відсутність боргових зобов`язань та депозитів товариства станом на 20.11.2017 (т. 1, а. с. 94).
На вказаний адвокатський запит Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" листом надано відповідь про неможливість надання запитуваної інформації, оскільки вона відноситься до конфіденційної інформації товариства, тобто є інформацією з обмеженим доступом (т. 1, а. с. 95).
Згідно спрощеного фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, ТОВ "Подільський край-2012", баланс станом на кінець 2013 року по активах склав 1 542 233 грн (необоротні активи – 1 080 672. грн, оборотні активи – 461 561 грн). Баланс станом на кінець 2013 року по пасивах склав 1 542 233 грн (власний капітал – 1 203 176 грн, кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги – 339 057 грн). Відповідно до звіту про фінансові результати за 2013 рік чистий прибуток (збиток) склав 3 361,0 тис. грн (т. 1, а. с. 138).
Згідно фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, ТОВ "Подільський край-2012", баланс станом на кінець 2014 року по активах склав 1583,2 тис. грн. Баланс станом на кінець 2014 року по пасивах склав 1583,2 тис. грн (власний капітал – 1200,0 тис. грн., нерозподілений прибуток (непокритий збиток) – 0,1 тис. грн, поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги – 383,1 тис. грн). Відповідно до звіту про фінансові результати за 2014 рік чистий прибуток (збиток) склав 0,1 тис. грн (т. 1, а. с. 139)
Згідно фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, ТОВ "Подільський край-2012", баланс станом на кінець 2015 року по активах склав 1583,2 тис. грн. Баланс станом на кінець 2015 року по пасивах склав 1583,2 тис. грн (власний капітал – 1120,7 тис. грн, кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги – 462,5 тис. грн). Відповідно до звіту про фінансові результати за 2015 рік чистий прибуток (збиток) склав 79,4 тис. грн (т. 1, а. с. 140)
Згідно фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, ТОВ "Подільський край-2012", баланс станом на кінець 2016 року по активах склав 1585,4 тис. грн (необоротні активи – 1583,2 тис. грн, оборотні активи – 2,2 тис. грн.). Баланс станом на кінець 2015 року по пасивах склав 1585,4 тис. грн (власний капітал – 1048,4 тис. грн, кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги – 537,0 тис. грн). Відповідно до звіту про фінансові результати за 2016 рік чистий прибуток (збиток) склав 72,3 тис. грн (т. 1, а. с. 141). 
Згідно фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, ТОВ "Подільський край-2012", баланс станом на кінець 2017 року по активах склав 1629,5 тис. грн (необоротні активи – 1583,2 тис. грн, оборотні активи – 46,3 тис. грн). Баланс станом на кінець 2016 року по пасивах склав 1629,5 тис. грн (власний капітал – 545,5 тис грн., кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги – 1084,0 тис. грн). Відповідно до звіту про фінансові результати за 2017 рік чистий прибуток (збиток) склав 502,9 тис. грн (т. 1, а. с. 142)
Згідно свідоцтва ХМДР № 012083 від 27.04.2012 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого Коричинецькою сільською радою товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", який має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства "Коричинецьке", загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 28.05.2001 становить 2367905 грн, частка ТОВ "Подільський край-2012" визначена в розмірі 765413 грн, або 32,32448 відсотків (т. 1, а. с. 143).
Відповідно до свідоцтва ХМДР № 012068 від 21.09.2012 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого Коричинецькою сільською радою товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", який має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства "Коричинецьке", частка ТОВ "Подільський край-2012" визначена в розмірі 185020 грн (т. 1, а. с. 144).
Відповідно до свідоцтва ХМДР № 012069 від 20.09.2012 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого Коричинецькою сільською радою товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", який має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства "Коричинецьке", частка ТОВ "Подільський край-2012" визначена в розмірі 130242 грн (т. 1, а. с. 145).
Приватним підприємством "Вентура" виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" рахунок-фактуру № СФ-000136 від 16.10.2012 на товар (бункер пластиковий) на суму 25800 грн(т. 1, а. с. 146).
Згідно видаткової накладної № РН-00103 від 23.10.2012 Приватним підприємством "Вентура" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" товар (бункер пластиковий) на суму 25800 грн (т. 1, а. с. 147).
Відповідно до видаткової накладної № РН-00100 від 08.10.2012 Приватним підприємством "Вентура" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" товар (вікно з клапаном притоку повітря, вентилятор, жалюзі до вентилятора металічні) на загальну суму 50189 грн 92 коп. (т. 1, а. с. 148).
Згідно видаткової накладної № РН-00071 від 02.08.2012 Приватним підприємством "Вентура" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" товар (вікно з клапаном притоку повітря, вентилятор) на загальну суму 52049 грн 88 коп. (т. 1, а. с. 149).
Відповідно до видаткової накладної № РН-0000028 від 13.08.2012 Товариством з обмеженою відповідальністю "Богдан і Володимир" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" товар (котел) на суму 45000 грн (т. 1, а. с. 150).
Приватним підприємством "Вентура" виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край - 2012" рахунок-фактуру № СФ-000043 від 16.04.2013 за товар  на суму        150000 грн (т. 1, а. с. 151).
Згідно видаткової накладної № РН-0086 від 11.10.2013 Приватним підприємством "Вентура" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край - 2012" товар на загальну суму 150000 грн (т. 1, а. с. 152).
Відповідно до Договору № 12-206 від 20.06.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю "Богдан і Володимир" (виконавець) в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується виготовити і відвантажити водогрійний твердопаливний котел (КВ-0,1-БТ), а  Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський край - 2012" (замовник) прийняти та оплатити їх в терміни за домовленістю (т. 1, а. с. 153).
У відповідності до контракту № 13/2012 від 11.07.2012 Приватне підприємство "Вентура" (продавець) зобов`язується передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" (покупець), а останній зобов`язується прийняти і оплатити сільськогосподарське обладнання у кількості і по якості відповідно до виставлених рахунків (т. 1, а. с. 154).
Згідно видаткової накладної № РН-0000048 від 07.11.2012 Товариством з обмеженою відповідальністю "Богдан і Володимир" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" котел на суму 37000 грн (т. 1, а. с. 155).
Відповідно до договору № 12-212 від 03.10.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю "Богдан і Володимир" (виконавець) в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується виготовити і відвантажити водогрійний твердопаливний котел (КВ-0,1-БТ), а Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" (замовник) прийняти та оплатити їх в терміни за домовленістю (т. 1, а. с. 156).
Окрім того, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.04.2019 у справі № 924/116/18 позов ОСОБА_1 , м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним в частині рішення загальних зборів учасників ТОВ "Подільський край-2012", яке оформлене протоколом № 6 від 10.01.2018р., задоволено. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" (код 38188848), яке оформлене  протоколом № 6 від 10.01.18р. в частині затвердження суми вартості майна товариства, що пропорційна частці учасника, який виходить - ОСОБА_1 в статутному капіталі товариства та належної до виплати, в сумі 309,63 тис. грн (т. 2, а. с. 65-70).
На замовлення товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" суб`єктом оціночної діяльності, фізичною особою-підприємцем Аврамчуком І.В. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 8110 від 17.12.2011р., свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності № 10952 від 10.10.2013р.), для визначення ринкової вартості об`єктів нерухомого майна товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" проведено оцінку вартості майна за період 21.05.2019р. – 27.05.2019р.
Зокрема, згідно звіту № 102/19 про оцінку корівника (комплекс) – тваринницької будівлі АДРЕСА_1 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 21.05.2019 становить 56150 грн (т. 6, а. с. 1-36).
Як вбачається із звіту № 103/19 про оцінку молочного блоку – тваринницької будівлі № 6 (1К), загальною площею 290,7 кв.м, розташованого на АДРЕСА_2 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 21.05.2019 становить 11105 грн (т. 5, а. с. 179-212).
Відповідно до звіту № 104/19 про оцінку корівника (Савійка) – тваринницької будівлі № 2 (2К), загальною площею 1559,7 кв.м, розташованого на АДРЕСА_2 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 21.05.2019 становить 56617 грн (т. 6, а. с. 37-73).
У відповідності до звіту № 106/19 про оцінку млина-кузні – будівлі АДРЕСА_3 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 22.05.2019 становить 6838 грн (т. 5, а. с. 213-249).
Згідно із звітом № 108/19 про оцінку корівника (Бойко) – тваринницької будівлі № 3 (Р), загальною площею 1642,4 кв.м, розташованого на АДРЕСА_2 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 22.05.2019 становить 43852 грн (т. 6, а. с. 74-113).
У відповідності до звіту № 110/19 про оцінку свиноферми – тваринницької будівлі АДРЕСА_4 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 23.05.2019 становить 27510 грн (т. 6, а. с. 114-148).
Відповідно до звіту № 111/19 про оцінку кормоцеху свиноферми – тваринницької будівлі № 5 (1Л), загальною площею 251,3 кв.м, розташованого на АДРЕСА_2 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 23.05.2019 становить 7087 грн (т. 5, а. с. 146-178).
У відповідності до звіту № 113/19 про оцінку телятника АДРЕСА_5 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 23.05.2019 становить 13503 грн (т. 1, а. с. 71-109).
У відповідності до звіту № 114/19 про оцінку вежі Рожновського – будівлі АДРЕСА_6 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 24.05.2019 становить 17723 грн (т. 4, а. с. 75-110).
Згідно звіту № 115/19 про оцінку вежі Рожновського – будівлі АДРЕСА_7 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 24.05.2019 становить 18364 грн (т. 4, а. с. 111-146)
Згідно звіту № 116/19 про оцінку навісу на сіно – споруди АДРЕСА_8 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 24.05.2019 становить 5698 грн (т. 5, а. с. 110-145).
У відповідності до звіту № 117/19 про оцінку пункту штучного осіменіння – будівлі АДРЕСА_9 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 24.05.2019 становить 3008 грн (т. 4, а. с. 3-38).
Згідно звіту № 118/19 про оцінку вагової-навісу – будівлі АДРЕСА_10 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 24.05.2019 становить 259 грн (т. 4, а. с. 39-74).
Відповідно до звіту № 119/19 про оцінку гаража – будівлі АДРЕСА_11 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 27.05.2019 становить 194560 грн (т. 4, а. с. 147-184).
Відповідно до звіту № 120/19 про оцінку конюшні – тваринницької будівлі № 8 (И), загальною площею 649,7 кв.м, розташованої на АДРЕСА_2 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 27.05.2019 становить 17672 грн (т. 5, а .с. 33-70).
У відповідності до звіту № 121/19 про оцінку пекарні – адмінбудівлі АДРЕСА_12 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 27.05.2019 становить 1988 грн (т. 4, а. с. 185-220).
Згідно звіту № 122/19 про оцінку артезіанської свердловини – будівлі АДРЕСА_13 , оцінювачем надано висновок, що ринкова вартість вказаного об`єкта оцінки станом на 27.05.2019 становить 15794 грн (т. 5, а. с. 1-32).
Відповідно до висновку експертів від 02.01.2020 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість товарів, які зазначені у документах, що надані для проведення експертизи, за умови відсутності даних щодо їх фізичного стану: станом на 29.11.2017 може становити 420857 грн 87 коп. без ПДВ та 505029 грн 44 коп. з ПДВ; станом на 01.12.2019 може становити 372429 грн 63 коп. без ПДВ та 446915 грн 55 коп. з ПДВ. В зв`язку з незабезпеченням безперешкодного доступу до об`єктів оцінки, надати відповідь на решту поставлених питань не представилось за можливе (т. 3, а. с. 4-16).
Відповідно до висновку експерта від 28.07.2020 (т. 3, а. с. 161-201) за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи встановлено, що:
1) ймовірна ринкова вартість нежитлових будівель загальною площею (кв.м): 1717,7, а саме: тваринницька будівля № 21, Д, заг. площа 719,9 кв.м, тваринницька будівля № 22, Г, заг. площа 785,8 кв.м, кормоцех (будівля № 23), Ц, заг. площа 177,2 кв.м, дизельна (будівля № 24), В, заг. площа 34,8 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 29.11 2017 року становить: 800448 (вісімсот тисяч чотириста сорок вісім) гривні, станом на 16.07.2020 року становить: 809037 (вісімсот дев`ять тисяч тридцять сім) гривні;
2) ймовірна ринкова вартість нежитлових будівель тваринницького комплексу загальною площею (кв.м): 9102,1 а саме: тваринницька будівля № 2, 2 К, заг. площа 1559,7 кв.м; корівник (Бойко) – тваринницька будівля № 3, Р, заг. площа 1642,4 кв.м; свиноферма – тваринницька будівля № 4, Л, заг. площа 1026,5 кв.м; кормоцех свиноферми – тваринницька будівля № 5, 1 Л, заг. площа 251,3 кв.м; молочний блок – тваринницька будівля № 6, 1 К, заг. площа 290,7 кв.м; телятник № 2 – тваринницька будівля № 7, М, заг. площа 703,3 кв.м; конюшня – тваринницька будівля № 8, И, заг. площа 649,7 кв.м; млин-кузня – будівля № 9, З, заг. площа 274,6 кв.м; навіс на сіно – споруда № 10, О, заг. площа 227,0 кв.м; пункт штучного осіменіння – будівля № 11, П, заг. площа 110,6 кв.м; пекарня – адмінбудівля № 12, С, заг. площа 81,8 кв.м; гараж – будівля № 13, Ж, заг. площа 637,9 кв.м; артскважина – будівля № 14, Б, заг. площа 21,7 кв.м; башня Рожновського – будівля № 15, І, заг. площа 1,8 кв.м; башня Рожновського – будівля № 16, Й, заг. площа 1,9 кв.м; вагова-навіс – будівля № 17, Т, заг. площа 7,7 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 29.11.2017 року становить 6089305 (шість мільйонів вісімдесят дев`ять тисяч триста п`ять) гривні, станом на 16.07.2020 року становить: 6153020 (шість мільйонів сто п`ятдесят три тисячі двадцять) гривні;
3) ймовірна ринкова вартість нежитлових будівель та споруд, загальною площею (кв.м): 1678, а саме: пилорама – будівля № 18, П, заг. площа 108,4 кв.м; корівник 2-х рядний – будівля № 19, Н, заг. площа 1569,6 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 29.11.2017 року становить 543672 (п`ятсот сорок три тисячі шістсот сімдесят дві) гривні, станом на 16.07.2020 року становить 548706 (п`ятсот сорок вісім тисяч сімсот шість) гривні;
4) ймовірна ринкова вартість об`єкта дослідження, а саме нежитлової будівлі, Б, загальною площею 193,3 кв.м, яка знаходяться за адресою: Хмельницька область, Деражнянський район, с. Коричинці, вул. Грушевського, будинок 4, станом на 29.11.2017 року становить 98003 (дев`яносто вісім тисяч три) гривні, станом на 16.07.2020 року становить: 98970 (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот сімдесят) гривні;
5) ймовірна ринкова вартість об`єкта дослідження, а саме нежитлових будівель та споруд загальною площею (кв.м): 3429, а саме: сторожка ГСМ – будівля № 1, Б, заг. площа 18,7 кв.м; піднавіс – будівля № 2, б, заг. площа 454,2 кв.м; підвал – будівля № 3, Г, заг. площа 17,2 кв.м; ангар – будівля № 4, Д, заг. площа 506,2 кв.м; зерносклад – будівля № 5, Ж, заг. площа 407,3 кв.м; зерносклад – будівля № 6, З, заг. площа 400,1 кв.м; зерноплощадка – асфальтне покриття, заг. площа 1625,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 станом на 29.11.2017 року становить: 1429893 (один мільйон чотириста двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто три) гривні, станом на 16.07.2020 року становить: 1443609 (один мільйон чотириста сорок три тисячі шістсот дев`ять) гривні.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.
Стаття 15 ЦК України    передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ч. 1    ст. 16 ЦК України    кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі    статтею 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Відповідно до    ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи -підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з п. 3 ч. 1    ст. 20 ГПК України    господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 3085632 грн 40 коп., що є дійсною (ринковою) вартістю частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", з урахуванням майнових зобов`язань станом на 29 листопада 2017р., що належить до виплати ОСОБА_1 , пропорційно його частці (33,34% статутного капіталу), у зв`язку з його виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012".
Відповідно до п. 3.1. статуту відповідача (зі змінами внесеними рішенням загальних зборів ТОВ "Подільський край-2012", оформлених протоколом № 5 від 28.11.2014) учасниками товариства є наступні фізичні особи, громадяни України: 3.1.1. ОСОБА_1 . 3.1.2. ОСОБА_4 . 3.1.3. ОСОБА_5 . 
Згідно із підпунктом 15.2.1 пункту 15.1 Розділу 15 "Статутний капітал товариства. Інші фонди товариства" (зі змінами) для забезпечення діяльності товариства в ньому створюється статутний капітал шляхом здійснення грошового вкладу з боку учасників. Загальний розмір статутного капіталу товариства становить 1 200 000 грн, зокрема ОСОБА_1 400 000 грн, що становить 33,34 відсотка статутного капіталу.
Відповідно до частини першої статті 148 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.
За змістом частини першої статті 148 ЦК України та статті 10 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасник товариства мав право вийти з товариства у будь-який строк незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Підставою припинення участі в господарському товаристві міг бути юридичний факт подання учасником заяви про вихід з товариства.
Реалізація права на вихід зі складу учасників товариства законодавчо не пов`язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є такими, що суперечать чинному законодавству.
З огляду на наведені вище норми, право на вихід з товариства у відповідний період було законодавчо врегульоване як безумовне суб`єктивне право учасника, яке не залежало від згоди товариства чи інших його учасників та реалізація якого мала наслідком припинення участі в товаристві. Тобто вихід з товариства є одностороннім правочином його учасника, вчиненим у письмовій формі у вигляді заяви про вихід з товариства, підписаної учасником.
Такий правочин, хоч і вчиняється за волевиявленням однієї особи, спричиняє юридичні наслідки для інших осіб, зокрема, виникнення у товариства обов`язку виплатити колишньому учаснику вартість його частки у встановлений строк. Тому неодмінною умовою для реалізації учасником вчиненого ним волевиявлення на припинення участі в товаристві є повідомлення товариства про прийняте рішення.
Відтак, вихід з товариства є безпосередньою дією учасника, спрямованою на припинення корпоративних відносин з товариством з ініціативи учасника товариства, вчинення якої реалізується учасником шляхом подання до товариства заяви в письмовій формі, підписаної учасником.
Відповідно до п. п. 9.9, 9.10., 9.12, 9.15, 9.16 статуту відповідача учасник, який виходить з товариства, має право одержати вартість майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Вартість майна, що виділяється учасникові, оцінюється згідно з балансом товариства. Виплата учасникові його частки, видача майна, що видається, проводиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Учасник, який вийшов з товариства, має право на належну йому частину прибутку, одержаного товариством у поточному році до моменту виходу учасника з товариства.
Згідно із п. 14.4 статуту відповідача майно товариства утворюється за рахунок: грошових та матеріальних внесків; прибутку, отриманого від реалізації продукції, робіт, послуг, а також інших видів господарської діяльності; кредитів банку та інших кредиторів; прибутку від цінних паперів; доброчинних внесків і пожертвувань українських та іноземних юридичних і фізичних осіб; придбання майна інших юридичних та фізичних осіб; надходжень від продажу (здачі в оренду) майнових об`єктів (комплексів), що належать товариству; інших джерел, не заборонених чинним законодавством України.
Вище встановлено, що позивач подав до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" заяву про свій вихід з складу учасників товариства. Справжність підпису ОСОБА_1 на цій заяві було засвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 6010. У заяві позивач просив розрахунок із ним провести у відповідності до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про господарські товариства" та статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", тобто виплатити вартість частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, належну йому частку прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту виходу. Вказану заяву отримано товариством з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" 29.11.2017, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
В подальшому, 10.01.2018 були проведенні загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", на яких було прийнято рішення задовольнити подану заяву ОСОБА_1 про його виключення зі складу учасників товариства та затверджено суму вартості майна товариства, що пропорційна частці учасника, який виходить – ОСОБА_1 , в статутному капіталі товариства та належної до виплати, в сумі 309,63 тис. грн.
Відповідно до     ст. 54 Закону України "Про господарські товариства"    при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.
При цьому, відповідно до ч. 1    ст. 190 ЦК України    майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
За змістом ч. 1 ст.    66    та ст.    139 Господарського кодексу України    майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.
Отже, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.
За наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами. До таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.04.2018 у справі №925/1165/14.
Згідно правової позиції наведеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.07.2018 у справі № 913/966/16, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, яка визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). При цьому, у вказаній постанові Верховним Судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду наведену у справі № 925/1165/14, з приводу якої зазначено, що учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві, тобто така вимога є правом учасника, а не його обов`язком. Зокрема, у п. 35 постанови від 10.07.2018 зазначено, що законодавцем передбачено право учасника, який вийшов з товариства, вимагати визначення вартості його частки у статутному капіталі товариства, що підлягає йому до виплати у зв`язку з виходом з товариства, на підставі даних дійсної (ринкової) вартості майна товариства у разі незгоди учасника із вартістю, за якою майно обліковується на балансі товариства на дату виходу учасника з товариства.
З огляду на викладене, визначення вартості частини майна товариства, належної до сплати учаснику, який виходить із цього товариства, за вибором учасника товариства може проводитись як на підставі даних дійсної (ринкової) вартості майна товариства, так і з вартості чистих активів товариства на підставі балансу.
Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.04.2019 у справі № 924/116/18 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012", яке оформлене  протоколом № 6 від 10.01.2018 в частині затвердження суми вартості майна товариства, що пропорційна частці учасника, який виходить - ОСОБА_1 в статутному капіталі товариства та належної до виплати, в сумі 309,63 тис. грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Щодо вартості майна відповідача з якого мала вираховуватися сума до виплати в зв`язку із виходом позивача зі складу учасників відповідача, апеляційний господарський суд зазначає таке.
Місцевим господарським судом у цій справі призначалися судові експертизи, на розгляд яких ставилися наступні запитання: 
1) яка дійсна (ринкова) вартість обладнання, яке зазначене у документах, що надані для проведення експертизи станом на 29.11.2017р. та на день проведення експертизи?; 
2) яка дійсна (ринкова) вартість нежитлових будівель загальною площею (кв.м): 1717,7, а саме: тваринницька будівля № 21, Д, заг. площа 719,9 кв.м, тваринницька будівля № 22, Г, заг. площа 785,8 кв.м, кормоцех (будівля № 23), Ц, заг. площа 177,2 кв.м, дизельна (будівля № 24), В, заг. площа 34,8 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 29.11.2017 року та на день проведення експертизи?; 
3) яка дійсна (ринкова) вартість тваринницького комплексу загальною площею (кв.м): 9102,1, а саме: тваринницька будівля № 1, К, заг. площа 1613,5 кв.м; корівник (Савійка) – тваринницька будівля № 2, 2 К, заг. площа 1559,7 кв.м; корівник (Бойко) – тваринницька будівля № 3, Р, заг. площа 1642,4 кв.м; свиноферма – тваринницька будівля № 4, Л, заг. площа 1026,5 кв.м; кормоцех свиноферми – тваринницька будівля № 5, 1 Л, заг. площа 251,3 кв.м; молочний блок – тваринницька будівля № 6, 1 К, заг. площа 290,7 кв.м; телятник № 2 – тваринницька будівля № 7, М, заг. площа 703,3 кв.м; конюшня – тваринницька будівля № 8, И, заг. площа 649,7 кв.м; млин-кузня – будівля № 9, З, заг. площа 274,6 кв.м; навіс на сіно – споруда № 10, О, заг. площа 227,0 кв.м; пункт штучного осіменіння – будівля № 11, П, заг. площа 110,6 кв.м; пекарня – адмінбудівля № 12, С, заг. площа 81,8 кв.м; гараж – будівля № 13, Ж, заг. площа 637,9 кв.м; артскважина – будівля № 14, Б, заг. площа 21,7 кв.м; башня Рожновського – будівля № 15, І, заг. площа 1,8 кв.м; башня Рожновського – будівля № 16, Й, заг. площа 1,9 кв.м; вагова-навіс – будівля № 17, Т, заг. площа 7,7 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 29.11.2017 року та на день проведення експертизи?; 
4) яка дійсна (ринкова) вартість нежитлових будівель та споруди, загальною площею (кв.м): 1678, а саме: пилорама – будівля № 18, П, заг. площа 108,4 кв.м; корівник 2-х рядний – будівля № 19, Н, заг. площа 1569,6 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 29.11.2017 року та на день проведення експертизи?; 5) яка дійсна (ринкова) вартість нежитлової будівлі, Б, загальною площею 193,3 кв.м, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_14 , станом на 29.11.2017 року та на день проведення експертизи?; 6) яка дійсна (ринкова) вартість нежитлових будівель та споруд загальною площею (кв.м): 3429, а саме: сторожка ГСМ – будівля № 1, Б, заг. площа 18,7 кв.м; піднавіс – будівля № 2, б, заг. площа 454,2 кв.м; підвал – будівля № 3, Г, заг. площа 17,2 кв.м; ангар – будівля № 4, Д, заг. площа 506,2 кв.м; зерносклад – будівля № 5, Ж, заг. площа 407,3 кв.м; зерносклад – будівля № 6, З, заг. площа 400,1 кв.м; зерноплощадка – асфальтне покриття, заг. площа 1625,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 29.11.2017 року та на день проведення експертизи?
Згідно висновку експертів від 02.01.2020 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість товарів (обладнання), які зазначені у документах, що надані для проведення експертизи, за умови відсутності даних щодо їх фізичного стану: станом на 29.11.2017 може становити 420857,87 грн. без ПДВ та 505029,44 грн. з ПДВ; станом на 01.12.2019 може становити 372429,63 грн. без ПДВ та 446915,55 грн. з ПДВ.
Відповідно до висновку експерта від 28.07.2020 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи встановлено, що:
1) ймовірна ринкова вартість нежитлових будівель загальною площею (кв.м): 1717,7, а саме: тваринницька будівля № 21, Д, заг. площа 719,9 кв.м, тваринницька будівля № 22, Г, заг. площа 785,8 кв.м, кормоцех (будівля № 23), Ц, заг. площа 177,2 кв.м, дизельна (будівля № 24), В, заг. площа 34,8 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 29.11 2017 року становить: 800448 (вісімсот тисяч чотириста сорок вісім) гривні, станом на 16.07.2020 року становить: 809037 (вісімсот дев`ять тисяч тридцять сім) гривні;
2) ймовірна ринкова вартість нежитлових будівель тваринницького комплексу загальною площею (кв.м): 9102,1 а саме: тваринницька будівля № 2, 2 К, заг. площа 1559,7 кв.м; корівник (Бойко) – тваринницька будівля № 3, Р, заг. площа 1642,4 кв.м; свиноферма – тваринницька будівля № 4, Л, заг. площа 1026,5 кв.м; кормоцех свиноферми – тваринницька будівля № 5, 1 Л, заг. площа 251,3 кв.м; молочний блок – тваринницька будівля № 6, 1 К, заг. площа 290,7 кв.м; телятник № 2 – тваринницька будівля № 7, М, заг. площа 703,3 кв.м; конюшня – тваринницька будівля № 8, И, заг. площа 649,7 кв.м; млин-кузня – будівля № 9, З, заг. площа 274,6 кв.м; навіс на сіно – споруда № 10, О, заг. площа 227,0 кв.м; пункт штучного осіменіння – будівля № 11, П, заг. площа 110,6 кв.м; пекарня – адмінбудівля № 12, С, заг. площа 81,8 кв.м; гараж – будівля № 13, Ж, заг. площа 637,9 кв.м; артскважина – будівля № 14, Б, заг. площа 21,7 кв.м; башня Рожновського – будівля № 15, І, заг. площа 1,8 кв.м; башня Рожновського – будівля № 16, Й, заг. площа 1,9 кв.м; вагова-навіс – будівля № 17, Т, заг. площа 7,7 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 29.11.2017 року становить 6089305 (шість мільйонів вісімдесят дев`ять тисяч триста п`ять) гривні, станом на 16.07.2020 року становить: 6153020 (шість мільйонів сто п`ятдесят три тисячі двадцять) гривні;
3) ймовірна ринкова вартість нежитлових будівель та споруд, загальною площею (кв.м): 1678, а саме: пилорама – будівля № 18, П, заг. площа 108,4 кв.м; корівник 2-х рядний – будівля № 19, Н, заг. площа 1569,6 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 29.11.2017 року становить 543672 (п`ятсот сорок три тисячі шістсот сімдесят дві) гривні, станом на 16.07.2020 року становить 548706 (п`ятсот сорок вісім тисяч сімсот шість) гривні;
4) ймовірна ринкова вартість об`єкта дослідження, а саме нежитлової будівлі, Б, загальною площею 193,3 кв.м, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_14 , станом на 29.11.2017 року становить 98003 (дев`яносто вісім тисяч три) гривні, станом на 16.07.2020 року становить: 98970 (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот сімдесят) гривні;
5) ймовірна ринкова вартість об`єкта дослідження, а саме нежитлових будівель та споруд загальною площею (кв.м): 3429, а саме: сторожка ГСМ – будівля № 1, Б, заг. площа 18,7 кв.м; піднавіс – будівля № 2, б, заг. площа 454,2 кв.м; підвал – будівля № 3, Г, заг. площа 17,2 кв.м; ангар – будівля № 4, Д, заг. площа 506,2 кв.м; зерносклад – будівля № 5, Ж, заг. площа 407,3 кв.м; зерносклад – будівля № 6, З, заг. площа 400,1 кв.м; зерноплощадка – асфальтне покриття, заг. площа 1625,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 станом на 29.11.2017 року становить: 1429893 (один мільйон чотириста двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто три) гривні, станом на 16.07.2020 року становить: 1443609 (один мільйон чотириста сорок три тисячі шістсот дев`ять) гривні.
Відповідно до положень ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 98 ГПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Тобто, висновок експертизи є одним із доказів, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і який оцінюється судом разом із іншими доказами за загальними правилами, однак висновок експертизи є докладним описом досліджень проведених експертом (фахівцем) в певній сфері знань з питань, які не можуть бути досліджені в межах судового засідання складом суду.
За змістом ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Вищезазначені висновки експертів відповідають вимогам, встановленими ГПК України, а тому є належними та допустимими доказами у справі.
Посилання скаржника на те, що висновок експертів від 02.01.2020 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи складений з порушеннями, оскільки частина, товарів, які підлягали оцінці були придбані у 2018 р. тобто після виходу позивача з учасників ТОВ "Подільський край-2012" не приймаються судом, оскільки відповідач не наводить перелік такого майна з наданням відповідних доказів. 
Щодо поданих відповідачем звітів про оцінку № 102/19, № 103/19, № 104/19, № 106/19, № 108/19, № 110/19, № 111/19, № 113/19, № 114/19, № 115/19, № 116/19, № 117/19, №118/19, № 119/19, № 120/19, № 121/19, № 122/19, апеляційний господарський суд зазначає таке.
В розділі 2.5. вказаних звітів (основні поняття і термінологія) зазначено, що термін дії звіту про оцінку майна становить 6 місяців, а беручи до уваги те, що ринкову вартість майна відповідача визначено станом на період 21.05.2019 - 27.05.2019, то термін дії таких звітів закинчився. Також суд зазначає, що такі звіти не визначають ринкову вартість майна відповідача саме на дату його виходу зі складу учасників ТОВ "Подільський край-2012"
Окрім того, в зазначених звітах відсутнє зазначення, що вони підготовлення для подання до суту та попередження оцінювача про кримінальну відповідальність.
Отже, вказане свідчить про недостовірність таких звітів, наданих відповідачем, а тому місцевий господарський суд вірно не взяв до уваги вказані звіти. 
Тобто, згідно висновків експерта від 02.01.2020 та від 28.07.2020 загальна ринкова вартість об`єктів дослідження (оцінки) Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" станом на 29.11.2017 становить 9 466 350 грн 44 коп.
Щодо суми, котра підлягала до виплати апеляційній господарський суд зазначає таке.
Відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва, ТОВ "Подільський край-2012", баланс станом на кінець 2017 року по активах склав 1629,5 тис. грн (необоротні активи – 1583,2 тис. грн, оборотні активи – 46,3 тис. грн). Баланс станом на кінець 2016 року по пасивах склав 1629,5 тис. грн (власний капітал – 545,5 тис грн., кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги – 1084,0 тис. грн). Відповідно до звіту про фінансові результати за 2017 рік чистий прибуток (збиток) склав 502,9 тис. грн (т. 1, а. с. 142).
Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що чисті активи розраховуються таким чином: активи (ряд. 1095 + ряд. 1195 + ряд. 1200) – зобов`язання (ряд. 1595 + ряд. 1695 + ряд. 1700), а тому чисті активи відповідача, станом на кінець 2017 року, становили  545500 грн (1583,2 тис. грн + 46,3 тис. грн – 1084 тис. грн).
З врахуванням викладеного, до виплати позивачу (крім виплаченої) підлягає сума в розмірі 3 195 987 грн 78 коп., яка вирахувана таким чином: (9 466 350 грн 44 коп. (ринкова вартість товарів (обладнання) та нежитлових будівель станом на 29.11.2017) + 545 500 грн (чисті активи станом на 2017 рік) + 502 900 грн (чистий прибуток за 2017 рік) =  10 514 750 грн 44 коп. х 33,34 % (частка майна позивача в товаристві)  = 3505617 грн 78 коп. -  309630 (виплачані відповідачем кошти) = 3 195 987 грн 78 коп.
В той же час, оскільки заявлена позивачем сума є меншою за вказану, то беручи до уваги, що визначення розміру позовних вимог є правом позивача, а суд позбавлений права виходити за межі заявлених позовних вимог, місцевий господарський суд вірно вказав, що розмір коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 3085632 грн 40 коп.
Також, матеріалами справи спростовуються твердження скаржника щодо несплати в повному обсязі позивачем частки в статутному капіталі, оскільки, у фінансових звітах відповідача за 2013-2017 роки (т. 1, а. с. 138) в рядку 1400 (зареєстрований (пайовий) капітал) зазначено суму розміром 1 200 тис. грн.
Відповідно до п. 2.17 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 25 "Спрощена фінансова звітність", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000    № 39 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.01.2011 № 25), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2000 за № 161/4382, у статті "Зареєстрований (пайовий) капітал" наводиться зафіксована в установчих документах сума статутного капіталу підприємства з урахуванням суми внесків до оголошеного, але ще не зареєстрованого статутного капіталу. Підприємства, для яких не передбачена фіксована сума статутного капіталу, відображають у цій статті суму фактичного внеску власників до статутного капіталу підприємства. У цій статті також наводяться сума пайового капіталу (пайових внесків) членів споживчого товариства, спілок та інших організацій, внески засновників підприємства понад статутний капітал.
Тобто, з вказаних звітів, судом встановлено, що статутний капітал був сформований в повному обсязі.
Окрім того, у випадку невнесення позивачем частки в статутному капіталі, відповідач мав прийняти одне із рішень, визначених ч. 2 ст. 52 Закону України "Про господарські товариства".
Однак, не дивлячись на неодноразове проведення загальних зборів учасників ТОВ  "Подільський край-2012", з моменту його створення і до моменту виходу ОСОБА_1 , останні не приймали рішень з приводу невнесення будь-ким з учасників, включаючи позивача, свої внесків до статутного капіталу ТОВ  "Подільський край-2012".  Матеріали справи доказів прийняття таких рішень також не містять.
Також, ні під час розгляду цієї справи судом першої інстанції, ні під час розгляду справи №924/116/18  відповідач не заперечував факту сплати ОСОБА_1 своєї частки в статутний капітал ТОВ  "Подільський край-2012".
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із проведенням експертиз в суді першої інстанції, суд зазначає таке.
Відповідно до приписів  статті 123 ГПК України  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з приписами  статті 126 ГПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, заява N 19336/04, п. 269).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 910/8443/17, від 11.05.2018 р. та практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009р., п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006р., п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції"    ратифіковано    Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод    від 04.11.1950 р. а відтак в силу    ст. 9 Конституції України    вони є частиною національного законодавства України.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частиною 8    статті 129 ГПК України    передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Апеляційним господарським судом, відмічається, що позивачем до матеріалів справи було додано:
- Договір про надання правової допомоги №01/02/09 від 09.08.2020 (т. 6, а. с. 202);
- квитанція про оплату до Договору про надання правової допомоги №01/02/09 від 09.08.2020 (т. 6, а. с. 203);
- розрахунок витрат  на правову допомогу до Договору про надання правової допомоги №01/02/09 від 09.08.2020 (т. 6, а. с. 204).
Суд звертає увагу, що вказані докази були долучені позивачем в суд першої інстанції на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу саме в суді першої інстанції в розмірі 55 000 грн.
В той же час, проаналізувавши вказані докази, які позивач надає на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками місцевого господарського суду про те, що:
- умови договору та розрахунку витрат на правову допомогу (в частині ознайомлення із матеріалами справи в підсистемі "Електронний суд", вивчення документів, судової практики, нормативно-правової бази, проведення консультацій, надання клієнту інформації щодо порядку розгляду відповідної категорії справ), сформульовано таким чином, що вказують лише на загальне спрямування дій, що вчинені адвокатом, які не носять регулярного характеру та складаються з комплексу дій чи самостійних операцій, необхідних і достатніх для досягнення мети, поставленої замовником;
- поняття "ознайомлення із матеріалами справи в підсистемі "Електронний суд", вивчення документів, судової практики, нормативно-правової бази, проведення консультацій, надання клієнту інформації щодо порядку розгляду відповідної категорії справ" є досить широким за змістом поняттям, яке може включати в себе безліч видів діяльності у сфері юриспруденції, за відсутності чіткого погодження сторонами договору конкретних умов про види, обсяг, характер, порядок надання юридичних послуг за таким договором, на основі сукупного аналізу наведених вище положень договору, з урахуванням правил тлумачення змісту правочину, передбачених статті 213 Цивільного кодексу України, а також виходячи із суті зобов`язання, предметом якого є надання послуг, суд приходить до висновку, що надання юридичних послуг, зокрема, шляхом виконання конкретних етапів, що в сукупності є юридичним супроводом, повинно здійснюватись за завданням замовника із вказівками на вид, обсяг, характер, порядок надання конкретного виду юридичної послуги. А тому послугами, наданими виконавцем, можуть вважатись лише такі, що були замовлені і які згодом будуть кваліфіковані як такі, що вчинені на підставі такого договору про надання послуг;
- позивачем не підтверджено які дії правового характеру виконував адвокат під час проведення експертиз, в чому саме полягала його участь з представництва інтересів ОСОБА_1 та скільки часу було затрачено на вказане представництво.
Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд погоджується із тим, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правову допомогу в сумі 25000 грн, а решта витрат позивача на правничу допомогу адвоката не підлягає відшкодуванню.
Також, як в матеріалах справи наявні докази понесення позивачем витрат на проведення експертиз, зокрема на проведення судових експертиз, призначених Господарським судом Хмельницької області згідно ухвал від 29.08.2019 та від 16.01.2020, позивачем сплачено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 30920 грн 32 коп., що підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними дорученнями № 9001925216 від 24.09.2019 на суму 10000 грн, № 8102131 від 11.02.2020 на суму 10000 грн., № ІВ02015450 від 08.07.2020 на суму 5000 грн, № ІВ02371501 від 27.07.2020 на суму 5920 грн 32 коп. (т. 3, а. с. 236-239).
Крім того, відповідно до актів № 2147/2148/3023-3073/19-26 від 02.01.2020 та № 132/2283-2312/2321-2351/20-26 від 28.07.2020 Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ціна експертизи (дослідження) визначена на підставі вартості однієї експертгодини відповідно до інструкції про порядок і розміри відшкодування витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури, суду або органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним науково-дослідним установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 № 710 (т. 3, а. с. 2, 202). 
Згідно із актом від 02.01.2020 експертом затрачено 63 год. (52 год. - товарознавча експертиза, 11 год. - будівельно-технічна експертиза). Категорія складності – складана (157 грн/год.).
Однак, згідно висновку експертів від 02.01.2020 останніми проведено лише товарознавчу експертизу, тобто було надано висновок лише з одного питання, а саме: яка ринкова вартість товарів, які зазначені у документах, що надані для проведення експертизи, за умови відсутності даних щодо їх фізичного стану станом на 29.11.2017, а також станом на 01.12.2019? Стосовно інших питань, які були поставлені на розгляд судової оціночно-будівельної експертизи згідно ухвали суду від 29.08.2019 судовими експертами не надано відповіді, зважаючи на незабезпечення безперешкодного доступу до об`єктів оцінки. Таким чином, підставною до стягнення буде сума судових витрат з проведення експертизи у розмірі 8164 грн. (52 год. х 157 грн.).
Відповідно до акта від 28.07.2020 експертом на проведення судової оціночно-будівельної експертизи, призначеної згідно ухвали суду від 16.01.2020, було затрачено 133 год. Категорія складності – середня (157 грн/год.). Отже, підставною до стягнення буде сума судових витрат з проведення експертизи у розмірі 20881 грн. (133 год. х 157 грн.).
З огляду на викладене, загальна сума судових витрат з проведення експертиз, призначених згідно ухвал суду першої інстанції, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 складає 29045 грн., в решті судових витрат з проведення експертиз у справі № 924/1161/18 суд першої інстанції відмовив правомірно.
Відповідно до  ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
В силу приписів  ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020р. у справі № 924/1161/18 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" - без задоволення.
Керуючись статтями  269,  270, 273,  275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський край-2012" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020р. у справі № 924/1161/18 - без змін.
2. Справу № 924/1161/18 надіслати Господарському суду Хмельницької області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "17" грудня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Петухов М.Г. 

Суддя                                                                                              Гудак А.В.  

Суддя                                                                                              Маціщук А.В.