УХВАЛА

15 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 160/5989/20
адміністративне провадження № К/9901/24613/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В.,
суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від                  08 вересня 2020 року у справі №160/5989/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року відмовлено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; відмовлено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги; апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі №160/5989/20 - повернути заявнику.
Не погоджуючись із указаною ухвалою суду апеляційної інстанції та вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що обмежене фінансування податкових органів, не затверджений кошторис та як наслідок неможливість сплати судового збору, - є підставою для продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, однак апеляційний суд цього не врахував і безпідставно відмовив Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків і повернув апеляційну скаргу заявнику.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.
Установлено, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня               2020 року апеляційну скаргу залишено без руху; встановлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.
Копію зазначеної ухвали отримано Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 28 серпня 2020 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотним повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.
На виконання цієї ухвали Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області до суду апеляційної інстанції подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги або відстрочення сплати судового збору з підстав незатвердження постійного кошторису та відсутності фінансування.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року відмовлено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; відмовлено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги; апеляційну скаргу повернути заявнику у зв`язку з тим, що її недоліки не усунуто у встановлений судом строк.
Постановляючи ухвалу від 08 вересня 2020 року, суд виходив з того, що апелянтом не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та не усунуто недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору за її подання.
Так, апеляційним судом встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 КАС України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору.
У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження строку для сплати судового збору відмовлено, з огляду на те, що обмежене фінансування бюджетної установи не може бути підставою для продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у частині сплати судового збору, встановленого законом, а сплата судового збору, у розмірі, визначеному законом, є процесуальним обов`язком скаржника.
Згідно з частиною першою статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Відповідно до частини другої, шостої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для продовження строку для сплати судового збору.
Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.
Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Зважаючи на викладене, повертаючи апеляційну скаргу у даній справі, суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №160/5989/20 за адміністративним за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов`язання вчинити дії,
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                   І. В. Дашутін
Судді                                                                                                             О. О. Шишов
                                                                                                               М. М. Яковенко