УХВАЛА
09 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 540/2622/19
адміністративне провадження № К/9901/21509/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі № 540/2622/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Тім» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2019 року № 0001971422, - 
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 20.08.2020 року (згідно відбитку поштового штемпеля на рекомендованому поштовому відправленні) направило до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі № 540/2622/19 (повний текст складено 16.07.2020 року та отримано скаржником 30.07.2020 року). Відтак касаційна скарга подана в межах встановленого строку на касаційне оскарження.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню, виходячи з такого.
Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частинах другій  і  третій  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
В якості підстави касаційного оскарження скаржник зазначив п. 3 ч. 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України з посиланням на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Проте зазначаючи вказану підставу скаржник не обґрунтовує, саме щодо застосування яких норм права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду. До того ж, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, скаржник лише перелічив ч. 1 ст. 55 та ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», ч. 1 Закону України «Про валюту і валютні операції» (який вступив в дію 07.02.2019 року), Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також Указ Президента України від 27.06.1999 року № 734/99. Та не зазначив, саме в чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи в розрізі вказаних нормативно-правових актів.
До того ж суд не приймає посилання скаржника на те, що висновок, викладений в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2020 року у справі 540/201/20 суперечить правовій позиції, викладеній в рішенні Конституційного суду від 9.02.1999 року справа № 1-7/99 N 1-рп/99 та в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі № 820/5348/17, оскільки вказана постанова суду апеляційної інстанції не є предметом перегляду в даній справі. 
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі № 540/2622/19 повернути скаржнику.
Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                                                    І.А. Васильєва