ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 621/346/20

провадження № 22-ц/818/4326/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого -         Пилипчук Н.П.,

суддів -                 Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач -  ОСОБА_1 ;

відповідач -  ОСОБА_2 ;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07 липня 2020 року, постановлене у складі судді Вельможної І.В. в м. Зміїв, 

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що визначений судовим наказом судді Зміївського районного суду Харківської області від 20.06.2019 у справі №621/1501/19, змінивши вид стягнення, та стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що з 07.07.2015 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та на даний час шлюб не розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Зміївського районного суду Харківської області від 20.06.2019 у справі № 621/1501/19 з нього були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2  на утримання сина ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову 05.06.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Станом на день стягнення аліментів він був працевлаштований - служив в ДСНС України. З 03.02.2020 його було звільнено і на даний час він ніде не працює. Крім того, його батько став непрацездатним за станом здоров`я, у зв`язку із чим йому було присвоєно 3 групу інвалідності, проведено хірургічне втручання по видаленню пухлини. Тобто, з моменту ухвалення судового наказу про стягнення аліментів, його матеріальний стан змінився. Вказує, що розмір аліментів рахується виконавчою службою виходячи з середнього заробітку у межах Харківської області, який складає понад 9000 грн. Зменшення розміру аліментів, які він має наміри сплачувати на утримання сина, в жодному разі не може вважатися тим, що він має наміри ухилитися від їх сплати, а лише те, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Таким чином, враховуючи, що з моменту ухвалення судового наказу про стягнення аліментів його матеріальне становище змінилось, то за таких обставин необхідно зменшити розмір аліментів, змінивши вид стягнення. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального та неправильним застосуванням норм процесуального права. Зазначає, що з моменту ухвалення судового наказу про стягнення аліментів, його матеріальний стан суттєво змінився (погіршився), оскільки 03.02.2020 року його було звільнено з ДСНС України і на даний момент він ніде не працює, але розмір аліментів рахується виконавчою службою виходячи с середнього заробітку у межах Харківської області, який складає понад 9000 грн. Крім того, вказує, що з моменту стягнення аліментів його батько став непрацездатним в силу стану здоров`я і у 2019 році батькові було присвоєно 3 групу інвалідності, проведено хірургічне втручання. Зазначає, що мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_6 ніде не працюють, тому вважає, що враховуючи всі доводи, наведені вище, його матеріальне становище змінилося. Зазначає, що на дитину вікон до 6 років законодавець передбачив 889, 50 грн. (50% від прожиткового мінімуму), а на дитину віком від 6 до 18 років - 1109 грн. (50% від прожиткового мінімуму). 

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивач не надав доказів такого погіршення його матеріального стану, які б впливали на обсяг його зобов`язання надавати утримання малолітній дитині, та в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) могли б бути підставою для зменшення виду стягнення, визначеного за судовим наказом. 

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 сторони перебувають у шлюбі з 05 липня 2015 року (а.с.10) та згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

На підставі судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 20.06.2019 на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05.06.2019 до досягнення дитиною повноліття. (а.с.13)
Відповідно до довідки виконавчого комітету Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 03.02.2020 №02-28/152 позивач ОСОБА_1 має склад сім`ї: батька ОСОБА_6 , матір - ОСОБА_5 та брат - ОСОБА_7 (а.с.23, 24).

Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_4 , батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.9, 11).

З копій протоколу операції №333/2 від 08.09.2017, виписки із медичної картки стаціонарного хворого №13914 від 04.10.2017, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 13.02.2019, виписки №5351 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.12.2017 вбачається, що ОСОБА_6 встановлено діагноз аденокарцинома сигмоподібної кишки Т4N1M0, проведено лапароскопічну резекцію сигмовидної кишки, дренування черевної порожнини та має супутні захворювання атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз аорти, протипоказана важка фізична праця, робота на сонці та підняття ваги до 5 кг. (а.с.16-20).

ОСОБА_6 має інвалідність 3 групи, по загальному захворюванню, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 серія ААК№92418. (а.с.15).

Згідно копій трудових книжок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не працюють(а.с.21-22).

03.02.2020 позивача ОСОБА_1 звільнено зі служби в ДСНС України за пунктом 176 підпунктом 6 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту), що підтверджується копією витягу із наказу (по особовому складу) Головного управління ДСНС України у Харківській області від 03.02.2020 №47 о/с (а.с.25) та копією трудової книжки серія НОМЕР_6 . (а.с.14).

Відповідно довідки відділу реєстрації послуг Зміївської міської ради від 12.03.2020 №721 відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_3 , та своїми батьками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.42).

Згідно довідки Зміївського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №2 від 11.03.2020 №01-32/16 син ОСОБА_3 відвідує Зміївський ДНЗ №2, вихованням та піклуванням дитини займається лише мати, батько не приймає участь у вихованні дитини. (а.с.43)

Як на підставу вимог про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням суду, останній посилається на те, що він з 03.02.2020 його звільнено ДСНС України і на даний час він ніде не працює. Крім того, його батько став непрацездатним за станом здоров`я, у зв`язку із чим йому було присвоєно 3 групу інвалідності, проведено хірургічне втручання по видаленню пухлини, крім того зазначає, що його батьки ніде не працюють, тому у нього не має можливості надавати аліменти у присудженому раніше розмірі, який не є співмірним із його матеріальним забезпеченням.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статей 51 Конституції України, ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третястатті 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннямистатті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про зміну виду стягнення не заслуговують на увагу, оскільки право визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі належить виключно одержувачу аліментів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 не довів, що після ухвалення судового рішення у нього погіршився матеріальний стан. Він є працездатною, здоровою особою, інших утриманців немає. Той факт, що його батько є пенсіонером за віком та батько і мати ніде не працюють, не є доказами погіршення матеріального стану ОСОБА_1 і підставою для зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення.

Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується суд апеляційної інстанції, із урахуванням наведених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належним чином оцінивши подані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, що були викладені позивачем у його позові, та є такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до переоцінки доказів і незгоди позивача з висновком суду, який зроблений з дотриманням норм чинного законодавства та наданням обставинам справи належної правової оцінки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий -                                                             Н.П. Пилипчук

Судді -                                                                О.В. Маміна

                                                                       О.Ю. Тичкова