П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        28 жовтня 2020 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 753/826/13
Номер провадження  22-ц/824/12772/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Саліхова В. В., Шахової О. В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,
 
вивчивши апеляційну скаргу  Кравченко Віктора Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Трусової Т. О., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про заміну сторони виконавчого провадження,
в с т а н о в и в :
 
У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Заява обґрунтована тим, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 718 054 грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 609 грн. 50 коп. з кожного відповідача.
 
12 листопада 2014 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчі листи на примусове виконання вищевказаного рішення суду.
 
Так, виконавчий лист з примусового виконання виконавчого листа № 753/826/13 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у сумі 718 054 грн. 99 коп. перебуває на примусовому виконанні у Вишгородському РВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) (виконавче провадження № 47435894, яке було відкрито 07 травня 2015 року).
 
Виконавчий лист з примусового виконання виконавчого листа № 753/826/13 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у сумі 718 054 грн. 99 коп. перебуває на примусовому виконанні у Дарницькому РВ ДВС у місті Києві (виконавче провадження № 54035705, яке було відкрито 30 травня 2017 року).
 
05 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено договір про відступлення пава вимоги № 2149/К, згідно умов якого, право вимоги за кредитним договором № 49.35/270/06-НВС від 17 листопада 2006 року укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 перейшли до нового кредитора - ТОВ «ФК «Приватні інвестиції».
 
Таким чином, ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» являється новим кредитором за кредитним договором № 49.35/270/06-НВС від 17 листопада 2006 року.
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2020 року (т. І а.с. 81-83) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», задоволено, у виконавчому провадженні з виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2014 року у цивільній справі № 753/826/13 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором замінено первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 19 серпня 2020 року Кравченко В. М. в інтересах ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому проваджені, відмовити.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, усупереч положенням ст. 299 ЦПК України, не були досліджені докази у справі. 
 
Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не досліджено обсяг обов`язків, що перейшли до правонаступника за договором про відступлення прав вимоги № 2149/К. Крім того, в оскаржуваній ухвалі відсутнє посилання на дослідження додатків до вищевказаного договору, дослідження змісту реєстру відступлених прав вимоги, реєстру договорів поруки, права вимоги за яким, передаються.
 
            На думку скаржника, суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали вийшов за межі заявлених вимог, та на власний розсуд змінив стягувача у виконавчих провадженнях щодо стягнення судового збору з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у цивільній справі № 753/826/13.
 
Скаржник зазначає, що оскільки заявником не надано доказів існування виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 753/826/13 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у сумі 718 054 грн. 99 коп., а виконавче провадження № 54035705, на яке посилається заявник, було закінчено 26 червня 2020 року, в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні по цивільній справі № 753/826/13, слід відмовити.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні  з повідомленням учасників справи.
 
02 жовтня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» з відповідними підтвердженнями про направлення вказаного відзиву всім учасникам справи.
 
З вказаного відзиву вбачається, що товариство вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу законною та такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
 
ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що право вимоги за кредитним договором № 49.35/270/06-НВС від 17 листопада 2006 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Приватні інвестиції».
 
На думку заявника, заявлені ним вимоги повністю відповідають резолютивній частині оскаржуваної ухвали.
 
Заявник зазначає, що з офіційного сайту ЄДРСР та АСВП останнім було виявлено рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2014 року, а також відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .  Таким чином, подача заяви про зміну стягувача у виконавчих провадженнях являється цілком обґрунтованою. Крім того, скаржником зазначено, що виконавче провадження № 54035705 стосовно ОСОБА_2 було закінчено 23 червня 2020 року, тобто станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали являлось відкритим, що в свою чергу відповідає висновку суду першої інстанції про задоволення заяви про зміну стягувача у виконавчому провадженні.
 
У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 - адвокат Кравченко В. М. підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, з підстав викладених у ній.
 
Представник ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» - Цимбал В. І. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, без змін.
 
Представник ПАТ «Дельта Банк» до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останнього.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність  підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з положень чинного законодавства України та з обставин, встановлених судом.  
 
Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2014 року (т. ІІ а.с. 82-86), яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2014 року (т. ІІ а.с 160-161) залишено без змін,  стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 718 054 грн. 99 коп. та витрати на оплату судового збору по 1 609 грн. 50 коп..
 
18 червня 2014 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 753/352/14 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 718 054 грн. 99 коп., боржник - ОСОБА_3 (т. ІІ а.с 182).
 
18 червня 2014 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 753/352/14 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 718 054 грн. 99 коп., боржник - ОСОБА_2 (т. ІІ а.с 242).
 
12 листопада 2014 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 753/352/14 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 718 054 грн. 99 коп., боржник - ОСОБА_3 (т. ІІ а.с 183).
 
Постановою Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 07 травня 2015 року відкрито виконавче провадження № 47435894 з виконання виконавчого листа № 753/826/13 виданого 12 листопада 2014 року, боржник - ОСОБА_3 (т. ІІІ а.с. 51).
Постановою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 30 травня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54035705 з виконання виконавчого листа № 753/352/14 виданого 18 червня 2014 року, боржник - ОСОБА_2 (т. ІІ а.с. 243).
 
Постановою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 06 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53710000 з виконання виконавчого листа № 753/826/13 виданого 23 жовтня 2014 року, боржник - ОСОБА_3 (т. ІІІ а.с. 14). 
 
Ухвалою Дарницького районного осуду міста Києва від 26 вересня 2018 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 753/352/14, виданий 18 червня 2014 року на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 718 054 грн. 99 коп. (т. ІІ а.с. 195-196).
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва ваід 17 грудня 2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 753/352/14, виданий 18 червня 2014 року за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» витрат на оплату судового збору в розмірі 1 609 грн. 50 коп.; визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 753/352/14, виданий 18 червня 2014 за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 718 054 грн. 99 коп. (т. ІІІ а.с. 30-32).
 
05 лютого 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Приватні інвестиції» укладено договір № 2149/К про відступлення права вимоги за яким, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та договорами поруки, договорами застави, договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору (т. ІІІ а.с. 36-37).
 
Згідно додатку № 1 до договору № 2149/К про відступлення права вимоги від 05 лютого 2020 року, ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги ТОВ «ФК Приватні інвестиції», зокрема, за: кредитним договором № 49.35/270/06-НВС від 17 листопада 2006 року укладеного між банком та ОСОБА_3 ; іпотечним договором № 33/270/І270/06-НВС від 17 листопада 2006 року укладеного між банком та ОСОБА_3 ; договором поруки № 49.35/270/П270/06-НВС від 17 листопада 2006 року укладеного між банком та ОСОБА_2 , з усіма додатками до них (т. ІІІ а.с. 38-41).
 
Листом від 07 лютого 2020 року ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» повідомило ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про зміну кредитора у зобов`язанні та відступлення прав за договорами (купівлю-продаж прав вимоги) (т. ІІІ а.с. 44, 45, 46).
 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
 
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
 
Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
 
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
 
Таким чином, по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»  за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). 
 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець
 
Згідно з п. 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.
 
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь - якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження, новий кредитор у зобов`язанні позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
 
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
 
Таким чином, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
 
Враховуючи вищенаведене, а також те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин,  у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що оскільки заявником не надано доказів існування виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 753/826/13, а виконавче провадження № 54035705 було закінчено 26 червня 2020 року, в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки згідно п. 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Як вбачається з постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження № 54035705, вказана постанова прийнята 23 червня 2020 року, а оскаржувана ухвала постановлена судом 21 травня 2020 року. Таким чином, наведена скаржником обставина не існувала на момент розгляду справи судом першої інстанції, а відтак, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення. 
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не досліджено обсяг обов`язків, що перейшли до правонаступника за договором про відступлення прав вимоги № 2149/К, крім того, в оскаржуваній ухвалі відсутнє посилання на дослідження додатків до вищевказаного договору, дослідження змісту реєстру відступлених прав вимоги, реєстру договорів поруки, права вимоги за яким, передаються, оскільки, зміст оскаржуваного судового рішення відповідає вимогам ст. 265 ЦПК України, зі змісту також вбачається, що судом було досліджено наявні в матеріалах справи докази на підставі яких, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення даної заяви.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.
 
Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим. 
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Кравченко Віктора Миколайовича в інтересах ОСОБА_2   - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2020 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 29 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           В. В. Саліхов 

                                                                                                                 О. В. Шахова