Номер провадження: 22-ц/813/5354/20 
Номер справи місцевого суду: 500/8704/18
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Феленко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, 
                                        ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив суд зобов`язати відповідача виправити порушення схеми розподілу та будівельних і санітарних норм відповідно до вимог П 3.25 ДБН 360-92, та дотримуватись правил добросусідства, мотивуючи це тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2013 року у справі №1510/8645/12 встановлено поділ житлового будинку з надвірними спорудами та визначено порядок користування земельною ділянкою відповідно до схеми НІІ проект реконструкція. Майно та земельна ділянка - це спадщина позивача з відповідачкою. У 2017 році відповідачка без дозволу позивача почала перебудову свого будинку, подвоївши його площу таким чином, що стіна і дах стоять притулок до забору позивача, коли раніше там була відстань в один метр. У зв`язку з чим, вода з даху і сніг попадають до позивача у двір. Позивач зазначив, що ОСОБА_1 порушила схему розподілу, ст. 103-105 Земельного кодексу України та будівельні і санітарні норми відповідно до вимог п.3-25 ДБН 360-92. На вимоги позивача, виправити ці порушення, відповідач не реагує. У зв`язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 дотримуватись будівельних і санітарних норм відповідно до вимог П 3.25 ДБН 360-92, та дотримуватись правил добросусідства. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Виходячи зі змісту апеляційної скарги, апелянт фактично не згоден з рішенням суду в частині задоволених вимог про зобов`язання відповідача дотримуватись будівельних і санітарних норм відповідно до вимог П 3.25 ДБН 360-92 та дотримуватись правил добросусідства.
Враховуючи наведене, рішення суду переглядається в апеляційному порядку в частині задоволених вимог про зобов`язання відповідача дотримуватись будівельних і санітарних норм відповідно до вимог П 3.25 ДБН 360-92 та дотримуватись правил добросусідства.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи на 06.10.2020 року на 14-30 г., в судове засідання не з`явилися, причини не явки не повідомили, про відкладення розгляду справи не клопотали.
Позивач ОСОБА_2 будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи на 06.10.2020 року на 14-30 г., в судове засідання не з`явився, про причини не явки не повідомив.
Колегія суддів виходячи з оглянутих матеріалів справи вбачає, що ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи 18.02.2020 року в приміщенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. На час ознайомлення ОСОБА_2 з матеріалами справи, в матеріалах справи вже містилася апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення суду першої інстанції та ухвала Одеського апеляційного суду від 04.02.2020 року про повернення матеріалів справи до суду першої інстанції для дооформлення з подальшим направленням справи до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Враховуючи наведене, позивач ОСОБА_2 мав проявити розумну заінтересованість щодо руху справи та щодо забезпечення отримання судової кореспонденції на випадок тимчасового залишення місця проживання, яке він вказав у позовній заяві або повідомити Одеський апеляційний суд поштову адресу свого можливого знаходження для зручного отримання ним судової кореспонденції.
Оскільки судова кореспонденція направлена за адресою, яку позивач ОСОБА_2 зазначив в поданій позовній заяві, відмітка на конверті, що адресат тимчасово виїхав, в розумінні ст. 128 ЦПК України та в контексті з наведеними хронологічними обставинами, суд розцінює як таку, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки не отримання судової кореспонденції у зв`язку з відсутністю позивача за адресою, яку він зазначив у позові відбулося з причин не залежних від суду та з недбалості самого позивача, який у лютому 2020 року був обізнаний про подання відповідачем апеляційної скарги на судове рішення міськрайонного суду.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Задовольняючи позов частково, зобов`язуючи ОСОБА_1 дотримуватись будівельних і санітарних норм відповідно до вимог П 3.25 ДБН 360-92 та дотримуватись правил добросусідства, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.
Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:
- рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2013 року встановлено поділ житлового будинку з надвірними спорудами та визначено порядок користування земельною ділянку 0,25 га відповідно до схеми НІІ проект реконструкція, рішення набрало чинності 08.04.2013 року (а.с.4);
       - рішенням Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 12.06.2015 року затверджено ОСОБА_1 проект землеустрою щодо надання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,1304 га. із земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передано зазначену земельну ділянку кадастровий номер 5122080700:02:002:0259 у власність ОСОБА_1 , яку зобов`язано здійснити державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку в органі державної реєстрації прав (а. с. 34);
-згідно з кадастровим планом земельної ділянки кадастровий номер 5122080700:02:002:0259 загальною площею 0,1304 га. вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_1 межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 від умовної літери Г до умовної літери А (а. с. 33).
Позивач мотивуючи заявлені вимоги вказував, що у 2017 році відповідач, почала перебудову свого будинку, внаслідок якої атмосферні опади витікають на територію позивача. Відповідач на звернення позивача усунути дане порушення не реагує. Комісією працівників Ізмаїльської райдержадміністрації та Бросківської сільської ради Ізмаїльського району виявлено порушення відповідачем будівельних та санітарних норм і правил, які на час звернення позивача з позовом до суду у грудні 2018 року не усунуті.
- згідно з листом № В-605-02-01 від 31.10.2017 року комісією у складі представників Ізмаїльської райдержадміністрації, Бросківської сільської ради під час перевірки фактів, викладених у скарзі ОСОБА_2 складено акт про порушення ОСОБА_1 будівельних та санітарних норм і правил. У зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 під час обстеження та складення акту їй запропоновано представити до комісії правовстановлюючі документи на земельну ділянку та на житловий будинок, який знаходиться у стадії будівництва (реконструкції). При цьому звернуто увагу ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п. 3.25 ДБН 360-92 (планування та забудова сільських поселень) ... для догляду за будівлями та здійснення їх поточного ремонту, відстань до сусідньої межі ділянки від найбільше виступаючої конструкції стіни слід приймати не менше 1 метр. При цьому повинно бути забезпечено влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, які перешкоджають стоку атмосферних опадів і покрівлі та карнизів будівель на територію суміжних земельних ділянок. Також звернуто увагу на дотримання правил та норм добросусідства відповідно до ст. ст. 103-105 ЗК України (а. с.6).
Згідно з відзивом на позовну заяву, представники відповідача зазначили, що після складення акту комісією у складі працівників Ізмаїльської райдержадміністрації, Бросківської сільської ради за зверненням ОСОБА_2 , ОСОБА_1 надала пояснення в комісії і представила правовстановлюючі документи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 здійснює реконструкцію на підставі дозволу та нею вжито інженерно-технічні заходи, які перешкоджають стоку атмосферних опадів з покрівлі та карнизу житлового будинку: встановлено снігозатримувачі та жолоби, змонтовано водовідведення. Також відповідач вказувала, що позивач повинен посилатися на висновки експерта та проводити експертизу щодо порушення відповідачем п. 3.25 ДБН 360-92 та меж розташування земельних ділянок.
       При цьому до відзиву на позовну заяву, відповідачем додано копія витягу з рішення Бросківської сільської ради про затвердження проекту землекористування та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , копію кадастрового плану земельної ділянки.
       Будь-яких доказів на підтвердження обставин, якими відповідач заперечує вимоги позивача про зобов`язання ОСОБА_1 дотримуватись будівельних і санітарних норм відповідно до вимог п. 3.25 ДБН 360-92, та дотримуватись правил добросусідства, відповідачем не надано.
       Зокрема, відповідач вказує про вжиття інженерно-технічних заходів, які перешкоджають стоку атмосферних опадів з покрівлі та карнизу житлового будинку: встановлення снігозатримувачів та жолобів, монтаж водовідведення, але доказів на підтвердження зазначених обставин до суду першої інстанції не надав.
       Між тим спростування обставин, які викладені у листі Ізмаїльської райдержадміністрації № В-605-02-01 від 31.10.2017 року, зокрема щодо складення акту про порушення відповідачем під час здійснення реконструкції будинку будівельних та санітарних норм і правил, п. 3.25 ДБН 360-92 - влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, які перешкоджають стоку атмосферних опадів і покрівлі та карнизів будівель на територію суміжних земельних ділянок, а також про дотримання правил та норм добросусідства (статті 103-105 ЗК України), є процесуальним обов`язком відповідача.
       Проте таких доказів відповідачем до суду першої інстанції не надано.
       Законність та правильність рішення суду першої інстанції перевіряється на час його ухвалення.
       Доводи апеляційної скарги про те, що факт порушення відповідачем під час здійснення реконструкції будинку будівельних та санітарних норм і правил, п. 3.25 ДБН 360-92 - влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, які перешкоджають стоку атмосферних опадів і покрівлі та карнизів будівель на територію суміжних земельних ділянок, а також про необхідність дотримання відповідачем правил та норм добросусідства (статті 103-105 ЗК України) не доведено в суді першої інстанції саме позивачем і що суд не встановив такий факт порушення з боку відповідача не можуть бути взятими до уваги, оскільки не відповідають встановленим у справі обставинам, суперечать доказам, які були досліджені судом першої інстанції та засновані на помилковому тлумачення процесуальних норм, які регламентують обов`язок доказування та розподіл обов`язків доказування між сторонами.
       Сам по собі той факт, що до суду апеляційної інстанції відповідачем додано відповідь Ізмаїльської райдержадміністрації від 03.03.2020 року, в якій зазначено про усунення відповідачем тих порушень будівельних та санітарних норм і правил, п. 3.25 ДБН 360-92, які були зазначені в акті, на якій міститься посилання в листі № В-605-02-01 від 31.10.2017 року, не можуть бути підставою для спростування висновків суду щодо задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача ОСОБА_1 дотримуватись будівельних і санітарних норм відповідно до вимог п. 3.25 ДБН 360-92, та дотримуватись правил добросусідства, оскільки з даного листа вбачається, що порушення будівельних норм та правил та необхідність дотримання правил добросусідства дійсно було встановлено під час проведеного обстеження у жовтні 2017 року. Проте з даного листа не вбачається, а відповідачем не доведено коли саме ці порушення були усунуті і були вжиті інженерно-технічні заходи, які перешкоджають стоку атмосферних опадів з покрівлі та карнизу житлового будинку: встановлені снігозатримувачі та жолоби, змонтовано водовідведення.
       Враховуючи наведене, немає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦГЖ України, Одеський апеляційний суд -
               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено: 21.10.2020 року

Головуючий        О.М. Таварткіладзе

Судді:        А.П. Заїкін

                                                       С.О. Погорєлова