ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2027/10414/12
               Головуючий суддя І інстанції Харченко А. М.
Провадження № 22-ц/818/3814/20        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: видача дублікату виконавчого листа
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року                                                         м. Харків.
       Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.,
суддів колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В.,
за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу московського районного суду м. Харкова від 04 червня 2020 року, постановлену у складі судді Харченко А.М., по цивільній справі за заявою Головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м .Харків) Габрієлової Наталії Юріївни, заінтересовані особи стягувач ПАТ «УкрСиббанк», боржник – ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа,
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2020 року головний державний виконавець Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Габрієлова Н.Ю. звернулась до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2027Ї10414/12, виданого 18.12.2004 року Московський районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11337456000 від 22.04.2008 року у розмірі 35173,84 доларів США.
Заяву мотивовано тим, що на виконанні у Московському відділі ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) знаходився виконавчий лист №2027/10414/122019 року. 27 лютого 2019 року державним виконавцем відділу на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.
Зазначає, що до відділу надійшла заява стягувача щодо неотримання вищезазначеного виконавчого листа, тобто при пересилці виконавчого листа його було втрачено.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 червня 2020 року заяву задоволено, видано дублікат виконавчого листа за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2012 року по цивільній справі № 2027/10414/12 за яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» на рахунок НОМЕР_1 в АТ УкрСиббанк заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11337456000 від 22.04.2008 р. у розмірі 35173 доларів США 84 центи.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Каламайко Д.Ю., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати, у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа відмовити.
Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково вважав доведеними обставини, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, в ухвалі не наведено доводів боржника, не зазначено мотивів їх відхилення, чим порушено вимоги закону.
Зазначає. що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували , що стягувач здійснював даний запит і отримував на нього відповідь, а саме фіскальний чек, накладна, опис, а також трекінг відслідковування того, що даний запит був направлений, та відповідь на нього була отримана.
У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.
Відзив мотивовано тим, що в апеляційній скарзі відсутні будь-які обґрунтування щодо втрати стягувачем права на отримання дублікату виконавчого листа, апеляційна скарга є такою, що направлена на затягування виконання рішення суду та спроби уникнення відповідальності за виконання рішення суду.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, виходив із того, що строк пред`явлення виконавчого листа не пропущено, виконавчий листа втрачено при листуванні, а тому наявні підстави для видачі дубліката виконавчого листа.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2012 р. стягнуто  солідарно  з   ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , на користь ПАТ УкрСиббанк, заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 11337456000 від 22.04.2008 р. у розмірі 35 173 долари США 84 центи, шляхом звернення стягнення на предмет  іпотеки згідно договору іпотеки від 22.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., за реєстровим   № 4603, а саме:  двокімнатну квартиру   АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Харківської міської ради 15 лютого 1999 року, реєстраційний номер 5-99-171390, з подальшою реалізацією предмета іпотеки на прилюдних торгах; знято з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,  місце проживання яких зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_6   на користь ПАТ  УкрСиббанк судовий збір   в сумі 2811,27 грн. 27 коп. по 1405 грн. 50 коп. з кожного. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 січня 2013 року стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ  УкрСиббанк витрати позивача, пов`язані з викликом відповідачів в суд в сумі 246,00 грн. з кожного.
Зазначене рішення суду набрало законної сили. Оригінали виконавчих листів були отримані представником стягувача 21.02.2014 р.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).
Так, згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікату виконавчого листа заявник стверджував, що виконавчий лист втрачений при направленні до ПАТ «УкрСиббанк».
На підтвердження втрати виконавчого документу Головний державний виконавець Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Габрієлова Н.Ю. надала довідку, за підписом начальника відділу з якої вбачається, що при пересилці з Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до ПАТ «УкрСиббанк виконавчий лист №2027/10414/12 було втрачено, у зв`язку з чим вважати зазначений виконавчий лист втраченим.
Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування вказаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.
Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.
Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд ,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2020 року.

Головуючий                                                                 В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                         І.В.Бурлака.        

                                                                       А.В.Котелевець.