ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/5457/18                                                                                     Суддя першої інстанції: Огурцов О.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 грудня 2020 року                                                                                      м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача          - Горяйнова А.М.,
суддів          - Костюк Л.О. та Файдюка В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві (процесуальним правонаступником якого є Головне управління ДПС у м. Києві) про опис майна у податкову заставу від 16 березня 2018 року № 53746-17.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року вказаний адміністративний позов було задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що провадження у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень було відкрите вже після прийняття рішення про опис майна у податкову заставу від 16 березня 2018 року № 53746-17. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що у встановлений строк оскаржив податкові повідомлення-рішення, тому визначені у них суми грошового зобов`язання були незгодженими на час прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року - без змін, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до от. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що Головне управління ДФС у м. Києві 19 лютого 2018 року прийняло податкові повідомлення-рішення: 
-          № 0017254202 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 11079 грн 59 коп.; 
          -          № 0017264202 про нарахування штрафу в розмірі 510 грн 00 коп.;
          -          № 0017274202 про нарахування штрафу в розмірі 170 грн 00 коп.;
          -          № 0017284202 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на 3323 грн 88 коп.
ОСОБА_1 оскаржив вказані рішення контролюючого органу в судовому порядку, про що одночасно повідомив Головне управління ДФС у м. Києві. 
Разом з тим відповідач виніс рішення про опис майна у податкову заставу від 16 березня 2018 року № 53746-17.
Не погоджуючись із вказаним рішенням Головного управління ДФС у м. Києві, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у разі, якщо платник податків у десятиденний строк з дня отримання податкового повідомлення-рішення повідомив контролюючий орган про його оскарження у судовому порядку та надав докази, які свідчать про звернення до суду з відповідним позовом, виникають підстави для зупинення перебігу строку сплати податкових зобов`язань.
Суд першої інстанції зазначив, що позивач у встановлений п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України строк повідомив контролюючий орган про оскарження податкових повідомлень-рішень та надав докази звернення до суду з позовними заявами. Станом на 16 березня 2018 року податкові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 19 лютого 2018 року №№ 0017254202, 0017264202, 0017274202, 0017284202, не набули статусу узгоджених, а тому у позивача був відсутній податковий борг, що свідчить про відсутність у податкового органу права податкової застави.
Також суд першої інстанції наголосив на тому, що п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України пов`язує зупинення перебігу строків сплати зобов`язань з умовою початку платником податків процедури оскарження рішення контролюючого органу, а не з фактом відкриття провадження в адміністративній справі.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Предметом оскарження у цій справі є рішення Головного управління ДФС у м. Києві про опис майна у податкову заставу від 16 березня 2018 року № 53746-17.
У вказаному рішенні не зазначені розмір податкового боргу ОСОБА_1 та підстави його виникнення. Згідно з поясненнями сторін, що викладені у заявах по суті справи, податковий боргу, який став передмовою для прийняття такого рішення, був визначений саме податковими повідомленнями-рішеннями від 19 лютого 2018 року №№ 0017254202, 0017264202, 0017274202, 0017284202. 
Згідно з пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
За правилами п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Відповідно до пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Отже, для вирішення питання про те, чи виникло у відповідача право податкової застави належить встановити чи закінчився строк для сплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного контролюючим органом шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень від 19 лютого 2018 року №№ 0017254202, 0017264202, 0017274202, 0017284202. 
Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. 
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
За правилами абз.абз. 1, 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення від 19 лютого 2018 року №№ 0017254202, 0017264202, 0017274202, 0017284202 було предметом оскарження у межах адміністративних справ №№ 826/3619/18, 826/3621/18, 826/3618/18, 826/3622/18.
Позивач 02 березня 2018 року подав до Головного управління ДФС у м. Києві повідомлення про оскарження кожного податкових повідомлень-рішень від 19 лютого 2018 року №№ 0017254202, 0017264202, 0017274202, 0017284202, до яких приєднав копії позовних заяв. Фактичне отримання відповідачем таких повідомлень 02 березня 2018 року підтверджується відміткою про прийняття вхідної кореспонденції. 
Провадження у справі № 826/3619/18, у межах якого оскаржувалося податкове повідомлення-рішення від 19 лютого 2018 року № 0017254202, було відкрите 07 березня 2018 року. 
Провадження у справі № 826/3621/18, у межах якого оскаржувалося податкове повідомлення-рішення від 19 лютого 2018 року № 0017264202, було відкрите 05 березня 2018 року. 
Провадження у справі № 826/3622/18, у межах якого оскаржувалося податкове повідомлення-рішення від 19 лютого 2018 року № 0017274202, було відкрите 05 березня 2018 року. 
Провадження у справі № 826/3618/18, у межах якого оскаржувалося податкове повідомлення-рішення від 19 лютого 2018 року № 0017284202, було відкрите 05 березня 2018 року. 
Зазначені обставини вказують на те, що станом на 16 березня 2018 року не закінчився строк для сплати грошових зобов`язань, нарахованих ОСОБА_1 податковими повідомленнями-рішеннями від 19 лютого 2018 року №№ 0017254202, 0017264202, 0017274202, 0017284202, у зв`язку з їх оскарженням у судовому порядку та відсутністю судового рішення, яке б набрало законної сили. 
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві наголошує на тому, що копії ухвал про відкриття провадження у справах №№ 826/3619/18, 826/3621/18, 826/3618/18, 826/3622/18 надійшли на його адресу вже після прийняття рішення про опис майна у податкову заставу від 16 березня 2018 року № 53746-17.
Разом з тим дата отримання відповідачем копій ухвал суду про відкриття провадження у справах №№ 826/3619/18, 826/3621/18, 826/3618/18, 826/3622/18 не змінює статусу грошових зобов`язань як неузгоджених у зв`язку із оскарженням у судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 19 лютого 2018 року №№ 0017254202, 0017264202, 0017274202, 0017284202. 
Крім того, як раніше зазначалося, відомості про оскарження таких рішень були у розпорядженні відповідача станом на 02 березня 2018 року. 
Суд першої інстанції правильно зазначив, що строк для сплати грошового зобов`язання зупиняється з моменту реалізації платником податків свого права на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення. 
Отже, станом на 16 березня 2018 року строк для сплати грошового зобов`язання, нарахованого вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не закінчився, а в Головного управління ДФС у м. Києві не виникло права податкової застави на майно ОСОБА_1 .
За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний позов про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 16 березня 2018 року № 53746-17 є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. 
Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, що викладені в рішенні суду від 19 лютого 2020 року, та не можуть бути підставою для його скасування.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -      

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                         А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Л.О. Костюк          

                                                                                                    В.В. Файдюка