Єдиний унікальний номер справи 760/19295/19
Провадження №22-ц/824/11314/2020

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
15 жовтня 2020 року                                                                                              місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді   Журби С.О., 
суддів                        Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Сас Ю.В.,
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,
 
В С Т А Н О В И В:
 
В липні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що від шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01.09.2018 року ОСОБА_3 навчається у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка. Позивач зазначила, що неодноразово зверталася до відповідача стосовно сплати ним аліментів, але відповідач ігнорує будь-які спроби вийти на контакт. За таких підстав просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 у розмірі ј частки від щомісячного доходу починаючи з 05.07.2019 року до закінчення навчання доньки або до досягнення останньою двадцяти трьох річного віку, залежно від того, яка обставина настане раніше.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року позов задоволено частково, присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 05.07.2019 року та до закінчення навчання - 30.06.2022 року. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач направив апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким присудити до стягнення з відповідача 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року. Вважає, що рішення суду є незаконним, ухваленим з невідповідністю викладених в ньому висновків обставинам справи та без повного їх з`ясування, що призвело до помилкового рішення про встановлення завищеного розміру аліментів. Зазначає, що суд в порушення вимог ст. ст. 182, 200 СК України не врахував той факт, що повнолітня донька ОСОБА_3 навчається в рідному місті на бюджетній формі, не сплачує за своє навчання та проживання, оскільки живе в помешканні своєї матері, має власне джерело доходу у вигляді державної стипендії. Окрім того, з 05.08.2001 року по даний час ОСОБА_3 , хоча і не проживає, однак зареєстрована за місцем проживання відповідача та не несе жодних витрат на оплату комунальних послуг. Також суд, встановивши, що відповідач перебуває в другому шлюбі, від якого має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не врахував цю обставину як таку, що впливає на розмір аліментів.
Позивач направила відзив на апеляційну скаргу вважаючи доводи апеляційної скарги безпідставними, а рішення суду  законним та обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду  без змін. 
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що наведеним вимогам оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.
Частиною 1 ст. 199 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
В своїй апеляційній скарзі апелянт не заперечував проти необхідності та обґрунтованості стягнення з нього аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, як і з приводу періоду стягнення таких аліментів. Не суперечать висновки суду з цього приводу положенням чинного законодавства України. За таких умов дані обставини не є предметом апеляційного перегляду у даній справі. В той же час апелянт вважав, що встановлений судом першої інстанції розмір таких аліментів є неналежним.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Стверджуючи про неналежно визначений судом першої інстанції розмір аліментів, апелянт вказував на неврахування судом  наступних обставин: 
1.      донька проживає в житлі матері і не несе витрат на утримання такого житла;
2.      донька не витрачає кошти на оплату навчання і навпаки має самостійний дохід у вигляді стипендії;
3.      апелянт має на своєму утриманні іншу дитину - малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів  міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення  для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази  подаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
З урахуванням наведених норм апелянтом мали б бути представлені до суду належні та допустимі докази існування обставин, якими він обґрунтовує свою апеляційну скаргу. В той же час жодного належного та допустимого доказу с приводу належності житла, де проживає донька, а також розміру її доходу до матеріалів справи представлено не було. За таких умов доводи апелянта з цього приводу залишилися недоведеними і не можуть бути прийняті судом. В той же час колегія суддів апеляційного зважає на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги створення апелянтом нової сім`ї і перебуванні на його утриманні іншої дитини - малолітнього сина ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на підтвердження чого відповідачем були надані відповідні документи до справи. При цьому наявність інших осіб на утриманні у платника аліментів є тією обставиною, яка має враховуватися при вирішенні питання про встановлення розміру аліментів. 
За таких умов, зважаючи на положення ст. 182 Сімейного кодексу України та враховуючи принцип розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку про те, що належним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітньої доньки, є 1/6 частина доходів апелянта. Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів - зміні, решта апеляційних вимог не підлягає до задоволення.
У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України серед підстав для зміни апеляційним судом судового рішення повністю або частково є крім іншого неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права . 
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року в частині визначення розміру аліментів змінити.
Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 05 липня 2019 року та до закінчення навчання - 30 червня 2022 року.
В решті вимог - відмовити.
Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою:                     АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 576 (п`ятсот сімдесят шість) грн. 75 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                                                С.О. Журба

Судді                                                                                                            Т.О. Писана 

                                                                                                                     К.П. Приходько