ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10099/20 Справа № 175/634/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
за участю секретаря Заворотного К.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Дугністого Максима Анатолійовича на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім “Деметра-Агро” до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди 

В С Т А Н О В И Л А :

       Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2019 року заяву ТОВ «Торговий Дім «Деметра-Агро» про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження у будь-який спосіб 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті судом. У задоволенні іншої частини вимог ТОВ «Торговий Дім «Деметра-Агро» відмовлено.
       В апеляційній скарзі  представник відповідача ОСОБА_1 — адвокат Дугністий М. А. просить ухвалу суду від 09 липня 2019 року скасувати та у задоволенні заяви ТОВ «Торговий Дім «Деметра-Агро» про забезпечення позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм процесуального права. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Торговий Дім «Деметра-Агро» просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
       Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2019 року ТОВ “Торгівельний дім “Деметра-Агро” звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з відповідача на їх користь 200 677 грн. 59 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та судові витрати (а.с. 3-5). 
У квітні 2019 року ТОВ “Торгівельний дім “Деметра-Агро” звернулись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належать на праві власності відповідачу, посилаючись на те, що це надасть можливість у майбутньому забезпечити виконання рішення суду (а.с.66, 67) . 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на час постановлення ухвали суду від 09 липня 2019 року відповідач  ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.52-54).
Враховуючи, що між сторонами виник спір щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 200 677 грн. 59 коп. та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, беручи до уваги заявлені позивачем вимоги, з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження у будь-який спосіб 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті судом.
Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами процесуального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.
В апеляційній скарзі апелянт вказує, що на теперішній час ОСОБА_1 є власником усієї квартири АДРЕСА_1 . Вказував, що не має наміру відчужувати квартиру третім особам з метою ухилення від виконання рішення суду, однак враховуючи обставини справи, обраний судом захід забезпечення позову жодним чином не обмежує права ОСОБА_1 , як власника, щодо володіння та користування вказаною квартирою.
Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості ухвали суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.  367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів 

                                              П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника   ОСОБА_1 — адвоката Дугністого Максима Анатолійовича  – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2019 року  – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді