ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року 
м. Київ
справа №140/1443/19
адміністративне провадження №К/9901/4302/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                          Єзерова А.А., Шарапи В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 (головуючий суддя: Кузьмич С.М., судді: Довга О.І., Шавель Р.М.) у справі №140/1443/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У травні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУНП у Волинській області або відповідач), в якому просив:
визнати протиправними дії та рішення щодо неформування пакету документів для призначення одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), неприйняття до розгляду заяви та документів на призначення одноразової грошової допомоги та відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи із 08.12.2017 унаслідок травми, пов`язаної із виконанням службових обов`язків відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4;
зобов`язати відповідача сформувати відповідні документи на призначення одноразової грошової допомоги, призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи із втратою 50% працездатності унаслідок травми, пов`язаної із виконанням службових обов`язків у відповідності до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4, у 250-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 01.01.2019.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2019 скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 та ухвалено нове рішення про задоволення позову:
визнано протиправними дії та рішення ГУНПу Волинській області стосовно не сформування за заявою ОСОБА_1 пакету документів для призначення одноразової грошової допомоги, неприйняття до розгляду заяви та документів на призначення одноразової грошової допомоги та відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи із 08.12.2017 внаслідок травми, пов`язаної із виконанням службових обов`язків відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4;
зобов`язано відповідача сформувати відповідні документи на призначення одноразової грошової допомоги, призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи із втратою 50 % працездатності внаслідок травми, пов`язаної із виконанням службових обов`язків у відповідності до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, у розмірі 250 - кратного прожиткового мінімуму встановленого законом станом на 01 січня 2019 року.
У грудні 2019 року на адресу суду апеляційної інстанції від позивача та відповідача надійшли заяви про виправлення описки у судовому рішенні.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 заяву відповідача про виправлення описок залишено без задоволення, а заяву позивача про виправлення описок задоволено:
- виправлено описку:
в абзаці 1 на 1 сторінці описової частини тексту постанови слід вважати «відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» замість «відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»;
в абзаці 7 на 5 сторінці мотивувальної частини тексту постанови слід вважати
«під час виконання службових обов`язків (п. 3, 5 ч. 1 ст. 97 Закону)» замість 
«під час виконання службових обов`язків (п. 3, 5 ч. 1 ст. 91 Закону)»;
в абзаці 1 на 9 сторінці мотивувальної частини тексту постанови слід вважати:
«З     огляду на встановлене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач є інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції» замість: 
«З огляду на встановлене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач є інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції»;
в абзаці 4 на 9 сторінці мотивувальної частини тексту постанови слід вважати «Щодо розподілу судових витрат, то такий здійснюється у відповідності до ст.139 КАС України.» замість
«Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.»;
в абзаці 3 резолютивної частини тексту постанови слід вважати «відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» замість «відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»;
в абзаці 4 резолютивної частини тексту постанови слід вважати «у відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» замість «у відповідності до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»».
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ГУНП у Волинській області подало касаційну скаргу, в якій просить Суд скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 та прийняти нове рішення, яким заяву відповідача про виправлення описки задовольнити, а заяву позивача про виправлення описки залишити без задоволення.
В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення питання. Скаржник наполягає, що розмір одноразової грошової допомоги поліцейському, якому встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок причин, зазначених у пункті 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», становить 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, а не у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом станом на 01 січня 2019 року, як помилково зазначив суд апеляційної інстанції.
Таким чином, на думку скаржника, є правильним викласти 4 абзац резолютивної частини тексту постанови суду апеляційної інстанції від 05.11.2019 шляхом «Зобов`язати ГУНП у Волинській області сформувати відповідні документи на призначення одноразової грошової допомоги, призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи із втратою 50 % працездатності внаслідок травми, пов`язаної із виконанням службових обов`язків у відповідності до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, у розмірі 70 - кратного прожиткового мінімуму встановленого законом станом на 01 січня 2019 року».
Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2020 відкрито касаційне провадження у справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 04.12.2020 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
На адресу Верховного Суду від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому останній з посиланням на законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи встановлених судом, перевірив правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при виготовленні повного тексту постанови від 05.11.2019 було допущено ряд описок, зокрема, помилково зазначено:
в абзаці 1 на 1 сторінці описової частини тексту постанови «відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»» замість «відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»;
в абзаці 7 на 5 сторінці мотивувальної частини тексту постанови «під час виконання службових обов`язків (п. 3, 5 ч. 1 ст. 91 Закону)» замість «під час виконання службових обов`язків (п. 3, 5 ч. 1 ст. 97 Закону)»;
в абзаці 1 на 9 сторінці мотивувальної частини тексту постанови «З огляду на встановлене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач є інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції» замість «З огляду на встановлене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач є інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції»;
в абзаці 4 на 9 сторінці мотивувальної частини тексту постанови «Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.» замість «Щодо розподілу судових витрат, то такий здійснюється у відповідності до ст.139 КАС України.»;
в абзаці 3 резолютивної частини тексту постанови «відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» замість «відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»»;
в абзаці 4 резолютивної частини тексту постанови «у відповідності до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» замість «у відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»».
Відповідно до частини першої статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.
Виходячи із системного аналізу приписів КАС України описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №800/520/16 (провадження № 11-684сап18).
У спірному випадку, судом апеляційної інстанції у тексті судового рішення допущені описки, що стосуються істотних обставин та відповідно ускладнюють виконання судового рішення, зокрема, суд допустився описки у порядковому номері норми відповідно до якої позивач набув право на виплату одноразової грошової допомоги (замість пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»» помилково зазначив пункту 4 цієї норми).
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для виправлення описки за заявою позивача.
Суд апеляційної інстанції встановив право позивача на отримання одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 250 - кратного прожиткового мінімуму встановленого законом станом на 01 січня 2019 року, а тому вимога ГУНП у Волинській області внести виправлення у резолютивну частину постанови суду від 05.11.2019 у спосіб зобов`язати його сформувати відповідні документи на призначення одноразової грошової допомоги, призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи із втратою 50 % працездатності внаслідок травми, пов`язаної із виконанням службових обов`язків у відповідності до вимог пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, у розмірі 70 - кратного прожиткового мінімуму встановленого законом станом на 01 січня 2019 року - не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки скаржник фактично вимагає зміни рішення суду по суті. 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції.
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 у справі №140/1443/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду                                                              С. М. Чиркін
                                                                                          А. А. Єзеров
                                                                                          В. М. Шарапа