Справа № 350/1969/14-ц 
Провадження № 22-ц/4808/12/20 
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
Головуючого (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів:    Бойчука І.В., Василишин Л.В., 
секретаря    Мельник О.В.
з участю:  апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката  Білана А.М., представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , представника  відповідача ОСОБА_4 адвоката Ясінця В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Сваричівська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні дорогою загального призначення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Бейком А.М. 20 грудня 2016 року у смт. Рожнятів Івано-Франківської області,
в с т а н о в и в :
У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні дорогою загального призначення, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що проживає по АДРЕСА_1 . Відповідачами самовільно забудовано частину проїзної дороги від центральної вулиці села до її будинку по АДРЕСА_1 без відповідних дозволів та документів. На її неодноразові звернення усунути перешкоди в користуванні проїзною частиною дороги по АДРЕСА_1 , останні категорично відмовляються. Підтвердженням того, що відповідачі самовільно забудували частину існуючої вулиці, чим збільшили свої подвір`я, є відповідь відділу містобудування та архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації від 13.09.2013р. № 16/01-15, з якої вбачається, що дана ділянка дороги не відповідає не тільки нормативним параметрам житлової вулиці, але і мінімальній ширині внутрішньоквартального односмугового проїзду 3,5 метри. Відповідачі зобов`язувались привести свої огорожі у відповідність до правил ДБН до 01.12.2013 року, однак, жодних дій по виконанню рішення сільської ради не здійснено. Встановлені відповідачами огорожі не дають їй можливості користуватися проїзною частиною вулиці, проїхати автомобілем до свого будинку, завести будівельні матеріали на своє подвір`я, за необхідності викликати швидку допомогу чи пожежну машину. Із врахуванням уточнених позовних вимог просила  усунути перешкоди в користуванні АДРЕСА_2 шляхом демонтажу відповідачами самовільно встановлених огорож на проїзній частині вулиці (а.с.2-3, 102-105, том 1).
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2015 року до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено Сваричівську сільську раду, відділ Держземагенства у Рожнятівському районі та відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації (а.с.47, том 1).
Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Сваричівська сільська рада, відділ Держземагенства у Рожнятівському районі, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні дорогою загального призначення відмовлено за безпідставністю позовних вимог (а.с.116-119, 197-200, том 1).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року  рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.250-252, том 1).
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2016 року в даній справі замінено відповідача ОСОБА_6 на ОСОБА_4 та третю особу відділ Держземагенства у Рожнятівському районі на відділ Держгеокадастру у Рожнятівському районі Івано-Франківської області (а.с.52-53, том 2).
Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2017 року,  у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Сваричівська сільська рада, відділ Держгеокадастру у Рожнятівському районі, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні дорогою загального призначення відмовлено (а.с.90-94,164-169 том 2).
Постановою Верховного Суду від 30 січня 2019 року ухвала Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2017 року скасована, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції(а.с.234-238, том 2).
У апеляційній скарзі на  рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року ОСОБА_1   посилається на невідповідність висновків суду наявним та дослідженим доказам та ухваленння рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дав оцінку дослідженим під час розгляду справи доказам, а саме: викопіюванню з генплану забудови с. Сваричів місця розташування АДРЕСА_2 та домоволодінь громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; відповіді директора ДП «Діпромісто» від 17.03.2015 року; акту комісії Сваричівської сільської ради від 01.07.2013 року; відповіді начальника відділу містобудування та архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації від 13.09.2013 року; будівельним паспортам відповідачів; проектним пропозиціям по визначенню меж житлової АДРЕСА_2 , погодженим сесією Сваричівської сільської ради. Також суд не мотивував, з яких підстав не взяв до уваги вказані докази.
Посилаючись на фототаблиці суд зазначив, що ширина вулиці Грушевського дозволяє вільно пересуватись нею без перешкод. При цьому суд не вказав, чи правомірними є дії відповідачів щодо самовільного захоплення ними частини дороги.
Відхиляючи її позовні вимоги, суд зазначив, що вона не довела існування перешкод в користуванні дорогою по АДРЕСА_2 через встановлення відповідачами огорож. Крім того, суд вказав, що питання ширини даної вулиці відноситься до компетенції Сваричівської сільської ради, а не її як позивача. Такими висновками суд фактично визнав, що самовільне захоплення відповідачами частини дороги загального користування є правомірним, що суперечить вимогам Конституції та законодавства України.
Безпідставними, на думку апелянта, є і висновки суду про те, що відповідачі встановили огорожі на своїх земельних ділянках, які призначені для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд. Всупереч з`ясованим в судовому засіданні обставинам, а саме, що у відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відсутні документи про право на землю у відповідності до вимог ст. 125 ЗК України, суд дійшов висновку, що земельні ділянки належать відповідачам та вказав, що право на земельні ділянки з цільовим призначенням обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд підтверджено будівельними паспортами відповідачів.
Також апелянт зазначає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосовано до даних спірних правовідносин положення ст. 158 ЗК України, ч. 7 ст. 376 ЦК України та невірно витлумачено положення п. 9 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Апелянт вважає такими, що суперечать положенням ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 152 ЗК України і твердження суду про те, що вона не є суб`єктом права вимоги в даному спорі.
Крім того, суд не врахував висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в ухвалі цього суду від 17.02.2016 року по даній справі, чим допустив порушення ч. 4 ст. 338 ЦПК України.
З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі (а.с.99-111, том 2).
У судове засідання не з`явилися відповідачка ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Сваричівська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації,  про причини неявки не повідомили, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. 
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.
Вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката  Білана А.М., представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , представника  відповідача ОСОБА_4 адвоката Ясінця В.В., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі  питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги  і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для  вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини  сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає  застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в  позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 39, 158 Земельного кодексу України, ст.ст.376, 391 ЦК України встановивши, що ширина вулиці Грушевського в с.Сваричів дозволяє вільно пересуватись нею без перешкод, на самій дорозі встановлені електричні опори, дійшов висновку, що  питання про ширину вулиці є компетенцією сільської ради, тому позивач не є суб`єктом права вимоги знесення самочинного будівництва (встановлених огорож), а також позивач не довела порушення її права на здійснення володіння, розпорядження та користування належною їй земельною ділянкою внаслідок встановлених відповідачами огорож та що у неї існують перешкоди щодо користування спірною дорогою через встановлені огорожі.
З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з таких осбавин.
Апеляційним судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 31.07.2014 року ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1207 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 2624885101:01:003:0132, цільове призначення якої визначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а. с. 4, том 1; а.с.103, том 3).
Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства в с.Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 розроблено на підставі рішення Сваричівської сільської ради від 11 травня 2014 року (а.с.104-123, том 3).
Із витягу з протоколу №2 загальних зборів членів колгоспу «Радянська Україна» від 29 серпня 1987 року, наданої архівним відділом Рожнятівської районної державної адміністрації від 22.04.2019 року за № С-35/04-01 встановлено, що ОСОБА_2 виділено земельну ділянку 0,08 га під будівництво житлового будинку на присадибній ділянці ОСОБА_11 на урочищі «Новоселиця» між сусідами ОСОБА_6 і вільним фондом (а.с.127, том 3).
Відповідно до будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_2 ,затвердженого рішенням виконкому Рожнятівської районної Ради народних депутатів від 09 березня 1988 року, зареєстрованого 19.06.1989 року,йому виділена земельна ділянка площею 0,08 га за адресою АДРЕСА_3 (а. с. 72-77, том 1).
Із рішення Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 14 жовтня 2012 року № 155-14/2012 встановлено, що ОСОБА_2 дано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,15 га за рахунок земель запасу сільської ради, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 . Дана земельна ділянка належала матері ОСОБА_11 (а.с.126, том 3).
Згідно свідоцтва про право власності  від 12.12.2014 року, відповідачу ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1446 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 2624885101:01:003:0136, цільове призначення якої визначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а. с. 24, том 1).
Копії первинної технічної документації на земельну ділянку, яка знаходиться у власності відповідача ОСОБА_5 , а саме  акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель та будівельного паспорта, оформлених  на ім`я першого землекористувача ОСОБА_12 , правонаступником якої є ОСОБА_5 , а також ескізу забудови земельної ділянки ОСОБА_5 , проекту забудови тощо та збірного кадастрового плану меж земельної ділянки містяться у матеріалах справи (ас.с.64-65, 67-71, 86 т. 1)
Із копії спадкової справи №18/2016 (а. с. 42-49, том 2) встановлено, що ОСОБА_6 заповів належне йому домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 . Вказане домоволодіння належало йому на праві приватної власності (а.с.34, том 1) та згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Івано-Франківської області знаходилось на земельній ділянці площею 0,07 га, виділеній йому під забудову (а.с.78-83, том 1). Відповідно до довідки Сваричівської сільської ради від 22.01.2016 року № 167,  будинок АДРЕСА_2 , збудований в 1989 році (а.с.49, том 2).
Рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №181-14/2017 від 22.12.2017 року (а.с.34, том 3) ОСОБА_4 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)по АДРЕСА_2 (а.с.130-162, том 3) площею 0,2165 га із присвоєнням кадастрового номера 2624885101:01:003:0196, а також передано ОСОБА_4 вищевказану земельну ділянку у власність та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 110167816 від 10.01.2018 року ОСОБА_4 являється власником зазначеної земельної ділянки (а.с.35, том 3).
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є власниками садиб по АДРЕСА_2   відповідно №8, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 (а.с. 64-83,том 1;а.с. 42-49,том 2). 
Вулиця Грушевського має двосторонню забудову.
Домоволодіння ОСОБА_2 ,  ОСОБА_5 та ОСОБА_4   розташовані з протилежної сторони вулиці від домоволодіння позивача ОСОБА_1 .  
Для населеного пункту с.Сваричів розроблялася та затверджувалася така містобудівна документація:
1) проект планування та забудови села Сваричів колгоспу «Рядянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року;
2) генеральний план  с. Сваричів, затверджений рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району від 22 грудня 2015 року № 23-2/2015р. з наступними змінами  до генерального плану села згідно рішення сільської ради  №190-14/2017 від 22 грудня 2017 року;
3) зміна до генерального плану с. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, суміщена з ДПТ земельної ділянки в ур. «Мочар» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель енергетичних підприємств (з наслідком втрати чинності генерального плану села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області» 2015 року.
Уся ця містобудівна документація оглянута у судовому засіданні та її оригінали знаходяться у Сваричівській сільській раді. 
Викопіювання з цієї містобудівної документації в частині вулиці Грушевського містяться у матеріалах справи (а.с.9, 63,84,85,87, 233 т.1, а.с. 31 т.2, а.с. 76-79, 98 т.3).
Актом комісії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 01 липня 2013 року підтверджено факт звуження частини АДРЕСА_2 до 3,5 м. за рахунок встановлення огорож відповідачами ОСОБА_2 ,  ОСОБА_5 та ОСОБА_4   та недотримання при цьому розмірів, які вказані в будівельних паспортах їх садиб ( а.с.7, том 1).
Згідно з витягом із рішення Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 29 вересня 2013 року, жителів вул. Грушевського ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 до 01.12.2013 року зобов`язано привести свої огорожі в межах, передбачених схемою відповідно до таблиці 7.3 пункт 7.36 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»,або згідно своїх будівельних паспортів на забудову земельних ділянок (а.с.8, том 1).
Із витягу з рішення №69-6/2016 від 03 липня 2016 року Сваричівської сільської ради Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області встановлено, що рішення сесії Сваричівської сільської ради Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2013 року «Про визначення меж житлової частини АДРЕСА_2 привести свої огорожі в межах передбачених схемою відповідно до таблиці 7.3 пункт 7.36 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», скасовано в цілому (а. с. 62, том 2).
Актом комісії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 31 жовтня 2013 року визначено та винесено в натурі (на місцевості) межі вулиці Грушевського згідно генерального плану забудови села Сваричів, проектних пропозицій по визначенню меж житлової АДРЕСА_2 та відповідно до рішення сесії сільської ради від 29.09.2013 року. Межі по визначенню вулиці виносились в присутності жителів цієї вулиці ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 (а.с.232, том 1).
Згідно відповіді відділу містобудування та архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 13 вересня 2013 року № 16/01-15, спірна ділянка вулиці, згідно проведених обмірів, становить в різних місцях від 3,30 м до 4,40 м. У листі зазначено, що комісія вважає за можливе передбачити розширення частини існуючої АДРЕСА_2 до мінімальної нормативної ширини - 7 м при односторонній забудові (6 м - проїзна частина, 1 м - тротуар), або 8 м при двосторонній забудові (6 м - проїзна частина, 1 м - тротуар по обидві сторони) відповідно до табл. 7.3 пункт 7.36 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а. с. 6, том 1).
За змістом листа Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 05 січня 2015 року за № 9/02-26, вулиця Грушевського належить до житлової вулиці на підставі генерального плану забудови села Сваричів.  (а.с.33, том 1).
У листі  Державного підприємства «Дніпромісто» від 17 березня 2015 року за № 7/131 зазначено, що відповідно до генерального плану с. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, розробленого інститутом «Івано-Франківськагропроект», у 1988 році ширина вулиці Грушевського в червоних лініях орієнтовно становить 8-10 метрів.  (а.с.230, том 1).
Рішенням №23-2/2015 від 22 грудня 2015 року Сваричівської сільської ради Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області «Про затвердження Генерального плану села Сваричів» затверджена містобудівна документацію «Генеральний план села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області», розроблений Івано-Франківською філією Державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» ім. Білоконя.  Генеральний план села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, який розроблений «Івано-Франківськагропроект» в 1988 році втратив чинність (а.с.128, том 3).
Із витягу з рішення №190-14/2017 від 22 грудня 2017 року Сваричівської сільської ради Рожнятівського району «Про дострокове внесення змін до генерального плану села Сваричів» встановлено, що сільська рада дала згоду на дострокове внесення змін в генеральний план с. Сваричів. В  додатку №3 вказано рекомендовані мінімальні розміри житлових вулиць та проїздів с. Сваричів згідно ДБН, зокрема, АДРЕСА_6 , том 2; а.с.124,125, том 3).
Рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 16 вересня 2018 року № 241-19/2018 затверджено містобудівну документацію «Зміна до генерального плану с. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, суміщена з ДПТ земельної ділянки в ур. «Мочар» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель енергетичних підприємств». Генеральний план села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області» 2015 року втратив чинність. (а.с.129, том 3).
Як вбачається із клопотання відділу містобудування та архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації від 16.04.2019 року, відповідно до рішення Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 16 вересня 2018 року № 241-19/2018, вулицю Грушевського запроектовано шириною 8,00 метрів (копія поперечного профілю вулиць додається) (а.с.74-75, 76-79, 98, том 3). 
За результатами проведення судової земельно-технічної експертизи Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 05.06.2020 року складено висновок експерта за №733/19-28/375/376/377/20-28, із якого встановлено наступне (а.с.3-47, том 4).
Конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_7 , власник ОСОБА_2 (червоний колір), площа ділянки відповідно фактичного використання становить 1039 кв.м.
Конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_4 , площею 0,1446 га кадастровий номер 2524885101:01:003:0136 – власник ОСОБА_5 (зелений колір). Площа ділянки відповідно фактичного використання становить 1054 кв.м.
Конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_5 площею 0,2165 га, кадастровий номер 2624885101:003:0196 , власник ОСОБА_4 (синій колір). Площа ділянки відповідно фактичного використання становить 2176 кв.м.
Конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,1207 га, кадастровий номер 2624885101:01:003:0132, власник – ОСОБА_1 (фіолетовий колір). Площа ділянки відповідно фактичного використання становить 1202 кв.м.
Вулиця Грушевського починається з АДРЕСА_8   відповідно до «Проекту планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року становить 8 метрів. Місцерозташування вулиці здійснювалося по центральній осі вулиці за результатами топографо-геодезичних робіт з відступом від центральної осі АДРЕСА_5   у кожну сторону.
Враховуючи особливість забудови початку вулиці, а саме права сторона межі вулиці – канава, ширина вулиці Грушевського вздовж канави становить 5,37 м,  4,68 м,  5,23 м,  5,82 м. 
Не співпадає місцерозташування АДРЕСА_2 в проекті планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року та у генеральному плані с. Сваричів, затвердженому рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району від 22 грудня 2015 року № 23-2/2015р. з наступними змінами до генерального плану села згідно рішення сільської ради №190-14/2017 від 22.12.2017р. та від 16.09.2018р. № 241-19/2018р., в тому числі і після проектного розширення дороги згідно рішення Сваричівської сільської ради Рожнятівського району від 29.09.2013р., а також з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок, що виходять на вулицю загального користування Грушевського, по межах та відносно земельних ділянок відповідачів:
земельної ділянки, виділеної відповідно будівельного паспорта індивідуальному забудовнику ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_7 площею 0,08 га на забудову земельної ділянки;
земельної ділянки, належної згідно свідоцтва про право власності від 12.12.2014р. відповідачу ОСОБА_5 на праві власності площею 0,1446 га, за адресою АДРЕСА_7 , кадастровий номер 2524885101:01:003:0136, цільове призначення якої визначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка);
земельної ділянки, виділеної під забудову та належної згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_6 по АДРЕСА_5 (яку успадкувала ОСОБА_4 ) площею 0,07 га.
Дані щодо місцерозташування АДРЕСА_8 по межах відносно земельних ділянок відповідачів, позивача та з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок АДРЕСА_8 зведені та описані  у таблиці №20 (а.с.210-зворот, том 3).
Розташування АДРЕСА_2 згідно «Проекту планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» від 1988 року та згідно зміни до генерального плану села згідно рішення сільської ради №190-14/2017 від 22.12.2017р., а саме шириною 8 метрів графічно зображено у додатку №2.
Невідповідність та накладання АДРЕСА_2 (шириною 8 метрів) з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок, що виходять на вулицю загального користування Грушевського, по межах та відносно земельних ділянок відповідачів відповідно фактичного розташування (додаток №2 до висновку), де:
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_7 (власник ОСОБА_2 (зелена штриховка), що накладається на АДРЕСА_7   шириною 8 метрів , площа ділянки становить 67 кв.м;
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_4 (власник ОСОБА_5 (червона штриховка), що накладається на АДРЕСА_7   шириною 8 метрів , площа ділянки становить 35 кв.м;
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_5 (власник ОСОБА_4 (синя штриховка), що накладається на АДРЕСА_7   шириною 8 метрів , площа ділянки становить 116 кв.м;
Згідно Генерального  плану с. Сваричів, затвердженого рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району від 22 грудня 2015 року № 23-2/2015р., а саме шириною 12 метрів, графічно зображено у додатку 33.
Невідповідність та накладання АДРЕСА_2 (шириною 12 метрів) з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок, що виходять на вулицю загального користування Грушевського, по межах та відносно земельних ділянок відповідачів відповідно фактичного розташування (додаток №3 до висновку), де: 
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_7 (власник ОСОБА_2 (червона штриховка), що накладається на АДРЕСА_7   шириною 12 метрів , площа ділянки становить 134 кв.м;
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_4 (власник ОСОБА_5 (зелена штриховка), що накладається на АДРЕСА_7   шириною 12 метрів, площа ділянки становить 88 кв.м;
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_5 (власник ОСОБА_4 (синя штриховка), що накладається на АДРЕСА_7   шириною 12 метрів, площа ділянки становить 270 кв.м;
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_1 (фіолетова штриховка), що накладається на АДРЕСА_7   шириною 12 метрів , площа ділянки становить 50 кв.м.
Згідно Генерального  плану с. Сваричів, затвердженого Сваричівською сільською радою Рожнятівського району від 16 вересня 2018 року №241-19/18, а саме відповідно поперечного профілю вулиці шириною 8 м з відступом від центральної осі АДРЕСА_9 та 4,5 м, графічно зображено у додатку №4.
Невідповідність та накладання АДРЕСА_2 (шириною 8 метрів, вісь 3,5 м+4,5 м) з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок, що виходять на вулицю загального користування Грушевського, по межах та відносно земельних ділянок відповідачів відповідно фактичного розташування (додаток №4 до висновку), де: 
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_7 (власник ОСОБА_2 (червона штриховка), що накладається на АДРЕСА_7 метрів (вісь 3,5 м+4,5 м), площа ділянки становить 50 кв.м;
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_4 (власник ОСОБА_5 (зелена штриховка), що накладається на АДРЕСА_9   шириною 8 метрів (вісь 3,5 м+4,5 м), площа ділянки становить 22 кв.м;
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_5 (власник ОСОБА_4 (синя штриховка), що накладається на АДРЕСА_9   шириною 8 метрів (вісь 3,5 м+4,5 м), площа ділянки становить 77 кв.м;
конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_1 (фіолетова штриховка), що накладається на АДРЕСА_7 метрів (вісь 3,5 м+4,5 м), площа ділянки становить 24 кв.м.
Фактичне розташування та ширина вулиці загального користування  АДРЕСА_2 по межах відносно земельних ділянок кожного з відповідачів зображено у додатку №1 та зведено у таблицю.
Розташування меж досліджуваних земельних ділянок по межі АДРЕСА_9 згідно технічної документації та фактичного користування зображено у додатку №6.
Невідповідність полягає у наступному:
площа земельної ділянки ОСОБА_5 (зелена штриховка) по межі АДРЕСА_9 згідно фактичного використання, що не відповідає конфігурації та промірам, вказаних у технічній документації, становить 26 кв.м (таблиця №21)
площа земельної ділянки ОСОБА_4 (синя штриховка) по межі АДРЕСА_9 згідно фактичного використання, що не відповідає конфігурації та промірам, вказаних у технічній документації, становить 28 кв.м (ділянка №1 пл.9 кв.м, ділянка №2 пл. 19 кв.м.) (таблиця №22).
Накладання досліджуваних земельних ділянок відповідно до технічної документації, згідно з Публічною кадастровою картою України на межі вулиці Грушевського, відповідно до «Проекту планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року згідно із зміною до генерального плану села згідно рішення сільської ради №190\14/2017 від 22 грудня 2017р., а саме шириною 8 метрів з відступом від центральної осі АДРЕСА_9 по 4 метри у кожну сторону (додаток №7), де:
площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером 2624885101:01:003:0136,площею 0,1446 га, власник ОСОБА_5 (зелена штриховка), відповідно до даних технічної документації та Публічної кадастрової карти України на АДРЕСА_9 шириною 8 метрів, становить 9 кв.м;
площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером 2624885101:01:003:0196,площею 0,2165 га, власник ОСОБА_4 (синя штриховка), відповідно до даних технічної документації та Публічної кадастрової карти України на АДРЕСА_7 , становить 105 кв.м.
Накладання досліджуваних земельних ділянок відповідно до технічної документації, згідно з Публічною кадастровою картою України на межі вулиці Грушевського, відповідно до Генерального плану села Сваричів, затвердженого Сваричівською сільською радою від 16 вересня 2018 року №241-19/2018р., а саме відповідно поперечного профілю вулиці шириною 8 метрів з відступом від центральної осі АДРЕСА_9 та 4,5 метра (додаток №8), де:
площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером 2624885101:01:003:0136,площею 0,1446 га, власник ОСОБА_5 , відповідно до даних технічної документації та Публічної кадастрової карти України на АДРЕСА_9 шириною 8 метрів (вісь 3,5 та 4,5м) - немає;
площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером 2624885101:01:003:0196,площею 0,2165 га, власник ОСОБА_4 (синя штриховка), відповідно до даних технічної документації та Публічної кадастрової карти України на АДРЕСА_7 метрів (вісь 3,5 та 4,5м), становить 67 кв.м;
Оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_7 – власник ОСОБА_2 , не сформована, у неї відсутній кадастровий номер, у матеріалах справи відсутня документація із землеустрою, яка може бути підставою для її формування, встановити, чи має місце  накладання досліджуваної земельної ділянки згідно технічної документації та фактичного користування, а також згідно  генеральних планів забудови села з урахуванням затверджених змін до них – неможливо.
Вирішуючи даний спір, слід врахувати, що предметом позову у цій справі є вимога про усунення перешкоди у користуванні  житловою вулицею (дорогою загального призначення). Позов заявлено з тих підстав, що збудувавши на дорозі загального користування огорожі домоволодінь, відповідачами звужена проїзна частина вулиці, що перешкоджає позивачці реалізувати в повній мірі свої права під час проїзду до своєї садиби. 
Вирішуючи цей спір, апеляційний суд виходить з таких положень Закону.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Аналогічні положення норм цивільного процесуального законодавства діяли в редакції ЦПК України, яка була чинною до 15 грудня 2017 року. 
Згідно змісту ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.
            Згідно зі статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
          Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.
         За змістом статті 39 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.
        Відповідно до частини третьої статті 78 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
   В силу пункту б) статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
  Стаття 140 Конституції України регламентує, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
А у статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальна громада - це жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр.
Підстави набуття права власності на земельні ділянки передбачені статтею 81 ЗК України.
В силу частин першої та другої статті 78, частини першої статті 79 Земельного Кодексу України право  власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
За змістом частини 1 статті 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної або комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). 
Згідно з пунктами а-г статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності  у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, а також викуп земельних ділянок для суспільних потреб.
Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) (стаття 83 ЗК України).
Відповідно до статті 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи.
Згідно зі статтею 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Відповідно до частин 5 і 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.
Таким чином, від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради або їх виконавчі органи.
Частинами 1, 2 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.328 ЦК України  (в редакції, чинній на час подання позову) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з частиною першою статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності  та права  користування  земельними  ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням  органів  виконавчої  влади  або органів   місцевого   самоврядування   в   межах  їх  повноважень, визначених  цим  Кодексом  або  за  результатами аукціону.  
Набуття права на землю громадянами та  юридичними  особами здійснюється  шляхом  передачі  земельних  ділянок у власність або надання їх у користування. 
Порядок та норми безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовані положеннями ст.ст. 118 та 125 Земельного кодексу України , а порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування - ст. 123 Земельного кодексу України.
Положеннями ст.ст.125, 126 ЗК України регламентовано, що виникнення права на земельну ділянку пов`язується з державною реєстрацією цих прав.
Згідно ч.ч.1,4 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 
Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно з частиною другою, третьою статті 158 ЗК України виключно судом вирішується земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.
У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.
  Згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
        Згідно з частиною першою статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.
          Відповідно до положень статті 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
         Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.
Негаторний позов подається у випадках, коли власник або титульний володілець (в тому числі орендар) має своє майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися ним. Характерною ознакою негаторного позову є його спрямованість на захист права від порушень, не повязаних з позбавленням володіння майном, а саме у разі протиправного вчинення іншою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження та користування належним йому майном.
Отже, в аспекті захисту прав члена територіальної громади предмет негаторного позову становить вимога володіючого  комунальним майном члена територіальної громади до інших осіб про усунення порушень його права, що перешкоджають йому належним чином користуватися цим майном.
При цьому для задоволення вимог члена територіальної громади достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним своїх правомочностей.
Тлумачення статті 391 ЦК України дає підстави для висновку, що негаторний позов - це вимога власника (особи, яка має речове право на чуже майно) про усунення перешкод. Тобто негаторний позов подається з метою усунення перешкод у здійсненні власником (особою, яка має речове право на чуже майно) права користування та розпоряджання своїм майном, тобто припинення неправомірних дій, не пов`язаних з порушенням володіння.
Негаторний позов може вчинятися тоді, коли майно не вибуває з володіння власника (особи, яка має речове право на чуже майно), тобто при порушенні насамперед таких правомочностей власника, як користування та розпорядження своїм майном.
Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).
Заволодіння громадянами та юридичними особами землями  комунальної власності , які не підлягають приватизації  (перехід до них володіння цими землями) всупереч вимогам ЗК України є неможливим.  Та обставина , що АДРЕСА_2   відноситься до категорій вулиць та доріг -  житлова вулиця (вулиця в житловій забудові) сільського населеного пункту , що вказує  на неможливість виникнення приватного власника на неї.
Отже, зайняття земельної ділянки – вулиці у населеному пункті з порушенням ЗК України слід  розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання звільнити частину земельної ділянки у спосіб демонтажу огорож слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки комунальної власності.
Ураховуючи наведене, до спірних правовідносин  застосуванню підлягають положення статті 391 цього кодексу та частини другої статті 152 ЗК України.
Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. 
Як встановлено в ході розгляду справи, спір щодо ширини вулиці Грушевського у с.Сваричів виник у 2013 році. Ця обставина підтверджується актом сільської ради від 01.07.2013 року, який свідчить про розгляд скарги ОСОБА_16 (чоловіка позивачки) щодо звуження вулиці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с.7, том 1)
Однак, під час розгляду спору судами рішенням Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №181-14/2017 від 22.12.2017 року ОСОБА_4 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_5 , площею 0,2165 га із присвоєнням кадастрового номера 2624885101:01:003:0196, а також передано ОСОБА_4 вищевказану земельну ділянку у власність.
Таким чином, ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,2165 га, що розташована по АДРЕСА_5 оформлено під час розгляду спору в суді.
Аналогічно під час розгляду спору  у  липні 2014 року передана у власність земельна ділянка позивачу ОСОБА_1 , а також у грудні 2014 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за  відповідачем ОСОБА_5 .
Отже, не вирішивши земельний спір, сільською радою передані у власність громадян земельні ділянки, що спонукало ускладнення цього спору.
На час подачі позовної заяви земельні ділянки перебували у користуванні відповідачів, тому позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою комунальної власності, призначеною для використання у якості житлової вулиці сільського населеного пункту, заявлено вірно.
Крім того, у позивача в силу статті 41 Конституції України  виникло лише право як у члена територіальної громади на користування для задоволення своїх потреб об`єктом комунальної власності – житловою вулицею частина якої всупереч положенням статті 83 Земельного Кодексу України передана у користування та у власніть громадян.
Отже, ефективним способом захисту права позивача є усунення перешкод у користуванні житловою вулицею з огляду її виключне право користування цією вулицею.
Враховуючи, що вулиця має двосторонню забудову, тому спір стосується прав та обов`язків  не лише позивача та відповідачів, але і власників та користувачів інших домоволодінь, які не є учасниками цього спору.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що слід враховувати ті обставини, що забудова вулиці розпочалася щонайпізніше 1978 року, оскільки у матеріалах справи наявна інформація про те, що ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_4 , отримав свідоцтво про право на забудову садиби 11.04.1978 р. (а.с.78-83, том 1)   
Оскільки вперше ширина АДРЕСА_2 встановлена проектом планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року у 8 метрів і така ширина вулиці відповідає вимогам ДБН, тому при вирішенні земельного спору сільська рада повинна була керуватися цією містобудівною документацією, врахувавши що склався відповідно до неї порядок користування членами територіальної  громади як житловою вулицею, так і наданими їм у користування земельними ділянками та були виготовлені відповідно, будівельні паспорти на забудову.
Отже, уся наступна містобудівна технічна документація повинна була узгоджуватися з інтересами усіх землекористувачів та землевласників, земельні ділянки яких є суміжними з вулицею.
У додатку 2 до висновку судової земельно-технічної експертизи Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз  від 05.06.2020 року  за №733/19-28/375/376/377/20-28 визначено розташування вул.Грушевського відповідно до Проекту планування та забудови села Сваричів колгоспу «Радянська Україна» Рожнятівського району Івано-Франківської області від 1988 року та згідно зміни до генерального плану села за рішенням сільської ради № 190-14/2017 від 22 грудня 2017 року (а.с.124, том 3), тобто останнім рішенням сільської ради, а саме шириною 8 метрів з відступом від центральної осі АДРЕСА_5 у кожну сторону (а.с.220, том 4).
Згідно цього додатка  накладення АДРЕСА_9 шириною 8 м. з урахуванням іншої сторони забудови земельних ділянок, що виходять на вулицю загального користування, по межах та відносно земельних ділянок відповідачів становить:
  червона штриховка – конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_7 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_2 , площею накладення на АДРЕСА_9 знідно фактичного користування шириною 8 метрів площею 67 м. кв по точках, координатах X і Y,  промірах та дирекційних кутах відповідно:
           
№ точки Координати Проміри (м) Дирекційний кут
Х Y  
1 1352266.570 5416934.549 7,33 25°37 ’30 ”
2 1352269.739 5416941.157 2,01 22°5’34 ”
3 1352270.497 5416943.022 3,25 21°59’34 ”
4 1352271.713 5416946.035 0,26 21°56’0 ”
5 1352271.811 5416946.277 1,83 288°48’11 ”
6 1352270.083 5416946.865 3,29 205°32’39 ”
7 1352268.666 5416943.900 9,36 205°1’55 ”
8 1352264.706 5416935.420 21,11 205°0’2”
9 1352255.785 5416916.290 1,82 107°38’38”
10 1352257.516 5416915.739 4,61 26°0’53”
11 1352259.537 5416919.879 16,27 25°36’51”

зелена штриховка – конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_4 , яка знаходиться у власності ОСОБА_5 , площею накладення на АДРЕСА_9 знідно фактичного користування шириною 8 метрів площею 35 м. кв по точках, координатах X і Y,  промірах та дирекційних кутах відповідно: 
№ точки Координати Проміри (м) Дирекційний кут
Х Y  
1 1352255.785 5416916.290 8,64 201°14 ’35 ”
2 1352252.653 5416908.233 17,49 202°11’36 ”
3 1352246.047 5416892.040 1,26 114°47’21 ”
4 1352247.191 5416891.512 0,15 14°54’36”
5 1352247.230 5416891.659 3,18 19°14’52 ”
6 1352248.277 5416894.659 14, 27 23°32’27 ”
7 1352253.977 5416907.741 6,23 23°0’31 ”
8 1352256.414 5416913.479 2,52 26°0’53”
9 1352257.516 5416915.739 1,82 287°38’38”
  
синя штриховка – конфігурація та проміри земельної ділянки по АДРЕСА_5 , яка знаходиться у власності ОСОБА_4 , площею накладення на АДРЕСА_9 знідно фактичного користування шириною 8 метрів площею 116 м. кв по точках, координатах X і Y,  промірах та дирекційних кутах відповідно:  
№ точки Координати Проміри (м) Дирекційний кут
Х Y  
1 1352246.047 5416892.040 23,96 192°24 ’21 ”
2 1352240.900 5416868.643 9,30 211°5’27 ”
3 1352236.098 5416860.680 11,02 200°25’11 ”
4 1352232.254 5416850.353 4,02 199°38’3”
5 1352230.903 5416846.568 3,01 200°15’7 ”
6 1352229.860 5416843.740 26,04 199°20’11 ”
7 1352221.238 5416819.170 2,04 107°18’0 ”
8 1352223.190 5416818.563 0,39 6°33’17 ”
9 1352223.235 5416818.951 5,18 18°37’5 ”
10 1352224.888 5416823.858 11,31 18°27’1 ”
11 1352228.466 5416834.582 5,20 18°24’4 ”
12 1352230.108 5416839.519 3,72 14°17’45 ”
13 1352231.026 5416843.121 2,98 13°57’24 ”
14 1352231.475 5416846.014 3,49 13°38’12 ”
15 1352232.569 5416849.410 11,64 27°32’8”
16 1352237.861 5416859.782 4,56 31°5’27 ”
17 1352240.214 5416863.683 4,72 23°52’46 ”
18 1352242.124 5416867.998 10,35 12°59’38”
19 1352244.451 5416878.083 12,81 11°17’38”
20 1352246.961 5416890.648 0,89 14°54’36”
21 1352247.191 5416891.512 1,26 294°47’21 ”
Огорожі цих земельних ділянок розміщені на житловій вулиці, яка не може бути передана у приватну власність, що призвело до її звуження та невідповідність вимогам ДБН та містобудівній документації, тому  відповідачів слід зобов`язати звільнити частину вулиці, демонтувавши огорожі, що буде ефективним способом захисту порушеного права позивача та не явиться перешкодою відповідачам для встановлення огорож на своїх земельних ділянках.
Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути з відповідачів судові витрати, які складаються із судового збору, що сплачувала позивач у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій 243,60 грн (а.с.1, том1) + 121,80 грн (а.с.136, том 1)+ 292,80 грн (а.с.213, том 1) +13,78 грн (а.с.97, том 2) + 704,0 грн (а.с.112, том 2) + 99,88 грн (а.с.119, том2 ) + 768,0 грн (а.с.191, том 2) , а також витрат, які понесла за експертизу 5887,50 грн (а.с.206, том 3) : 3 2710,45 грн.  
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України,
    п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Сваричівська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації, про усунення перешкод в користуванні вулицею загального призначення задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні АДРЕСА_2 .
Зобов`язати ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_7 , демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки по АДРЕСА_7 , звільнивши частину житлової АДРЕСА_10 . згідно конфігурації та промірам, позначеним червоною штриховкою у додатку № 2 до висновку земельно-технічної експертизи № 733/19-28/375/376/377/20-28 від 05.06.2020 року.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючу по АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 ,  демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки кадастровий номер 2624885101:01:003:0136  по АДРЕСА_4 , звільнивши частину житлової вулиці Грушевського площею 35м.кв згідно конфігурації та промірам, позначеним зеленою штриховкою у додатку № 2 до висновку земельно-технічної експертизи № 733/19-28/375/376/377/20-28 від 05.06.2020 року.
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючу  в с. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 , демонтувати за власний рахунок огорожу земельної ділянки 2624885101:01:003:0196 по АДРЕСА_5 , звільнивши частину житлової АДРЕСА_10 площею 116 м.кв. згідно конфігурації та промірам, позначеним синьою штриховкою у додатку № 2 до висновку земельно-технічної експертизи № 733/19-28/375/376/377/20-28 від 05.06.2020 року.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючу по АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючу  в с. Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 ,  на користь ОСОБА_1 , проживаюча по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_4 ,  судові витрати по 2710,45 (дві тисячі сімсот десять гривень, сорок п`ять копійок) з кожного. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді:                                                                                                        І.О. Максюта
                                                                                                                    І.В. Бойчук
                                                                                                                    Л.В. Василишин
Повний текст постанови складено 24 грудня 2020 року.