У Х В А Л А        
28 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 761/9165/20
провадження № 61-13071ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання протиправної бездіяльності, визнання порушення прав, відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В :
29 серпня 2020 року ОСОБА_1 направив поштовим зв`язком касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року.
Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Київський апеляційний суд постановив ухвалу 08 липня 2020 року, повний текст судового рішення складено 08 липня 2020 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 07 серпня 2020 року, а касаційна скарга направлена поштовим зв`язком 29 серпня 2020 року.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Заявник просить поновити йому строк на касаційне оскарження, оскільки повний текст ухвали апеляційного суду він отримав 30 липня 2020 року, що підтверджується копією конверту із штрих-кодом Публічного акціонерного товариства «Укрпошта».
Як вбачається із витягу вебсайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» за штрих-кодом, що вказаний на копії конверту суду апеляційної інстанції, адресат, тобто ОСОБА_1 , отримав судове рішення 03 серпня 2020 року. 
Враховуючи те, що скаргу надіслано на адресу Верховного Суду поштовим зв`язком 2020 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України. Тому клопотання заявника про поновлення строку підлягає задоволенню.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на висновок Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі № 520/6013/17, де визначено, що звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги).
Зазначені доводи заявника є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену у результаті вирішення процесуальних питань, і положення норм Закону України «Про захист прав споживачів», вказані заявником, у цьому випадку не застосовуються.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявником не виконано вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн. 
Томурозмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 420,40 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.
Заявник оскаржує процесуальну ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, проте у касаційній скарзі зазначає підстави оскарження рішення суду першої інстанції за його позовом про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявник не вказав підстави оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, не вказав, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Повноваження Верховного Суду визначено статтею 409 ЦПК України.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що оскаржує ухвалу суду про відмову у відкритті провадження, проте у прохальній частині просить розглянути справу про захист прав споживачів, захистити порушені міжнародні, конституційні права, відкрити касаційне провадження та задовольнити його позов, скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове, не передаючи справи на новий розгляд.
Отже, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, а саме, які судові рішення він просить переглянути та скасувати. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України
У Х В А Л И В :
Визнати поважними підстави для поновлення процесуального строку та поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 листопада 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            А. С. Олійник