УХВАЛА

14 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 160/13513/19
адміністративне провадження № К/9901/32949/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:          
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Рибачука А.І., Стрелець Т.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання дій протиправними, зобов`язання винити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив про:
визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області при проведенні розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2017 року, передбаченої законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни, а також при проведенні перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року щодо зменшення до 60-ти відсотків розміру доплат, передбаченого законодавством для учасників бойових дій, та для осіб з інвалідністю внаслідок війни;
зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести з 01 січня 2012 року по 31   грудня 2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 із сто відсотковим врахуванням та виплатою доплат, передбачених законодавством для учасників бойових дій, а саме: підвищення пенсії в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого частиною четвертою              статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   №3551-ХІІ від 22   жовтня 1993 року, цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій у розмірі 40 грн, передбаченої Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни»   №1603-ІV від 16 березня 2004   року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії; 
провести з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 із сто відсотковим врахуванням доплат, передбачених законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи, а саме: збільшення на 25 відсотків основного розміру пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України   Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення   №1381 від 28 грудня 2011   року; підвищення пенсії в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого частиною 4   статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22 жовтня 1993   року; цільової грошової допомоги на прожиття інваліду III групи у розмірі 50 гривень, передбаченої Законом України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» №1603-ІУ від 16 березня 2004 року і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за весь порушений період.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020   року позовну заяву задоволено.
Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 20 жовтня 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня      2020 року - скасував та прийняв нову постанову. В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовив.
Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, позивач 30 листопада 2020 року подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13   КАС України.
Згідно частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
З касаційної скарги вбачається, що предметом розгляду в цій справі є оскарження бездіяльності відповідача, зокрема, щодо перерахунку пенсії.
Справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності.
Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить посилання на підстави непогодження з постановою суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів. 
У касаційній скарзі скаржник не навів обґрунтування обставин, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання винити певні дії.
Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Л.В. Тацій
Суддя                                                                                                    А.І. Рибачук
Суддя                                                                                                    Т.Г. Стрелець