ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

13 жовтня 2020 року                                                                м.Суми
                                                               Справа №583/2358/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/2123/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Хвостика С. Г. 
сторони: 
позивач – Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства  комерційний банк «ПриватБанк»
на заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 серпня 2020 року, ухвалене у складі судді Ярошенко Т.О., в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, 

В С Т А Н О В И В:
У червні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «ПриватБанк») за допомогою засобів поштового зв`язку звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 25 жовтня 2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Так як відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка станом на 31 березня 2020 року становить 115 157 грн 87 коп. та складається: із заборгованості за тілом кредиту – 5000 грн 00 коп., заборгованості за нарахованими відсотками – 102597 грн 97 коп., заборгованості за пенею – 1600 грн 00 коп., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп.- штраф (фіксована частина), 5459 грн 90 коп. – штраф (процентна складова), та судові витрати.
       Охтирський  міськрайонний суд Сумської області заочним рішенням від 05 серпня 2020 рокупозов АТ КБ «ПриватБанк» задовольнив частково.
       Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 жовтня 2010 року в розмірі 5000 грн 00 коп. та понесені судові витрати у розмірі 91 грн 44 коп., а всього 5091грн 44 коп.
       В іншій частині позовних вимог відмовив за необґрунтованістю.
       В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити у повному обсязі. 
       В доводах апеляційної скарги вказує на те, що в даній справі договір у встановленому законом порядку не оспорювався та не визнавався недійсним, як і не оспорювалося відповідачем укладення чи не укладення кредитного договору, тому вказані обставини свідчать про його згоду з усіма умовами цього договору.
       Зазначає, що під час підписання анкети-заяви відповідач ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Відповідач, підписуючи анкету-заяву і користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами.
       Вважає, що суд зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту.
       Звертає увагу суду на те, що відповідач разом з анкетою-заявою підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду, особисто підписану відповідачем, в якій передбачена базова відсоткова ставка за користування кредитом.
       Крім того, зазначає, що виписка про рух коштів клієнта є первинним документом та підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів банку. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.
       Рішення суду в частині стягнення заборгованості про тілу кредиту та в частині відмови у стягненні неустойки (пені та штрафів) не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам, суд першої інстанції виходив з того, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи банку не містять підпису відповідача, а в Анкеті-заяві, підписаній відповідачем, процентна ставка не зазначена. При цьому, суд не взяв до уваги довідку про умови кредитування, підписана відповідачем 25 жовтня 2010 року, оскільки вважав, що вона не стосується вказаного кредитного договору.
       Проте погодитись з таким висновком суду не можна, так як він не відповідає обставинам справи. 
               Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 25 жовтня 2010 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення і підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за яким відповідач отримав платіжну картку кредитка «Універсальна» (а. с. 21).
               Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 25 жовтня 2010 року, з умовами якої відповідач погодився, про що свідчить його особистий підпис на вказаній довідці, зазначено тип картки –MasterCard Mass, тип кредитної лінії – відновлювальна, пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01 % річних) – до 55 днів (пільгова ставка діє при умові погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова відсоткова ставка – 2,5% на місяць (розраховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів на рік), розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення платежів – до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості = пеня (1)+ пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка по договору)/30 – нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при наявності прострочення на суму 50 грн і більше. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів: 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих процентів та комісій (а. с. 22). 
       Згідно наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованість відповідача станом на 31 березня 2020 року становить 115 157 грн 87 коп. та складається: із заборгованості за тілом кредиту – 5000 грн 00 коп., заборгованості за нарахованими відсотками – 102597 грн 97 коп., заборгованості за пенею – 1600 грн 00 коп., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. - штраф (фіксована частина), 5459 грн 90 коп. – штраф (процентна складова).
Відповідно до довідки банку відповідачу за вказаним кредитним договором було надано кредитні картки №№: НОМЕР_1 (дата відкриття – 25.10.2010 з терміном дії - 08/14), НОМЕР_2 (дата відкриття – 02.02.2011 з терміном дії - 12/14), НОМЕР_3 (дата відкриття – 22.05.2013 з терміном дії – 11/15), НОМЕР_4 (дата відкриття – 29.01.2013 з терміном дії – 09/16), НОМЕР_5 (дата відкриття – 22.05.2013 з терміном дії 11/16), НОМЕР_6 (дата відкриття – 22.05.2013 з терміном дії – 11/16), НОМЕР_7 (дата відкриття – 09.12.2014 з терміном дії - 04/18) (а. с. 20). 
Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до положень  ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Суд першої інстанції не взяв до уваги Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», оскільки вважав, що вона не стосується вказаного кредитного договору.
Проте, даний висновок суду є помилковим, оскільки вказана довідка підписана відповідачем 25 жовтня 2010 року, як і Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, згідно якої ОСОБА_1 отримав платіжну картку – кредитку «Універсальна», та як вбачається з довідки банку про отримання відповідачем кредитних карток 25.10.2010 року йому було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт 500 грн.
Колегія суддів, вважає, що вказана довідка є частиною укладеного між сторонами 25 жовтня 2010 року кредитного договору. Вона містить базову відсоткову ставку – 2,5% на місяць. Відтак, суд першої інстанції невірно встановив обставини того, що сторони в письмовому вигляді не обумовили ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому дійшов невірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що банк у період з 25 жовтня 2010 року по 31 серпня 2014 року проценти обраховував, виходячи з процентної ставки 30% на рік, з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року – 34,2 % на рік, з 01 квітня 2015 року по 29 лютого 2020 року - 42% на рік. 
У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як вбачається з довідки про умови кредитування сторони погодили розмір процентної ставки на момент укладення кредитного договору на рівні 30 % річних (2,5 % на місяць). Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачем було погоджено підвищення процентної ставки до 34,2 та 42 % річних АТ КБ «ПриватБанк» всупереч положеннями ст. 81 ЦПК України суду не надано. 
Крім того, відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору) встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банк змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. 
       Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Колегія суддів погоджується, з розміром заборгованості по процентам обрахованим у розмірі 30 % річних станом на 29 серпня 2014 року на суму 63,15 грн.
Водночас розмір заборгованості по процентам за період з 01 вересня 2014 року по 29 лютого 2020 року обрахований, виходячи з підвищених процентних ставок, які в установленому законом порядку з відповідачем не були погоджені. Розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки 2,5% на місяць за вказаний період позивачем суду не надано. Відтак, відсутні підстави для стягнення заборгованості по процентам у заявленому банком розмірі та порядку нарахування за період з 01 вересня 2014 року по 29 лютого 2020 року. 
З врахуванням наведеного, вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам підлягають частковому задоволенню та слід стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по процентам в розмірі 63 грн 15 коп.
Отже, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог банку про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по процентам в розмірі 63 грн 15 коп., у зв`язку з чим абзац другий резолютивної частини рішення підлягає зміні шляхом викладення в новій редакції.
Положеннями частини 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу судових витрат та  пропорційно до задоволеної частини позовних вимог з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати  по сплаті судового збору в розмірі  92 грн 42 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 01 грн 94 коп.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3; 381-382 ЦПК України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 серпня 2020 року скасувати в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості по процентам з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цих вимог.
Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства  комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.10.2010 року в сумі 5063 гривень 15 копійок, яка складається з: 5000 гривень 00 копійок– заборгованості за тілом кредиту; 63 гривні 15 копійок – заборгованості по процентам за користування кредитними коштами».
Заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 серпня 2020 року змінити в частині розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 92 гривні 42 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 01 гривня 94 копійки.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                Т.А. Левченко

Судді:                                                                О.І. Собина        

                                                                       С.Г. Хвостик