Дата документу 20.10.2020 Справа № 336/4652/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 22-ц/807/2773/20                                Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Є.У.№ 336/4652/19                                        Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого:        Кочеткової І.В.,
суддів:                Дашковської А.В.,
                       Кримської О.М.,
секретар:        Волчанова І.М.,

розглянувши у  відкритому судовому засіданні цивільну справу за  позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про зобов`язання не чинити перешкод у спілкуванні, встановлення способу участі у вихованні дитини, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з неповнолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення способу участі у вихованні дитини, посилаючись на те, що після смерті її доньки ОСОБА_4 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач чинить їй перешкоди у спілкуванні з онукою. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя  від 20 липня 2020 року   позов  ОСОБА_1  залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання без поважних причин. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 20.04.2020, 29.04.2020 і 20.07.2020 позивач і її представник в судові засідання не з`явилися без поважних причин, що за змістом ч.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що призначене на 20.04.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з тим, що цех день був вихідним. В судове засідання, призначене на 29.04.2020, вона не з`явилася з поважної причини – у зв`язку із запровадженням карантину, пов`язаного з недопущенням поширення COVID-19. Постановою КМУ №211 від 11.03.2020 було встановлено, що особи, які досягли 60-річного віку, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають. Про причини неявки у судове засідання позивач повідомила суд, надавши відповідне письмове клопотання через свого представника про відкладення розгляду справи. Проте суд першої її клопотання відхилив, провів судове засідання, на якому допитав свідків. Про причини неявки у судове засідання, призначене на 20.07.2020 – відпустка адвоката, вона повідомила суд, подавши відповідну заяву. Клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів вона не заявляла з огляду на поважний вік, труднощі проходження нею ідентифікації, встановлення зв`язку із судом, та відсутності технічної можливості для проведення такого зв`язку. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Вишняков Д.О. зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 і її представника адвоката Кузнецової А.С., заперечення представника відповідача адвоката Вишнякова Д.О., думку представника органів опіки і піклування, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.
Із матеріалів справи убачається, що судове засідання, призначене на 20.04.2020 не відбулося. Як зазначено у доданій до справи довідки, засідання не відбулося у зв`язку із неявкою сторін.
Проте, 20.04.2020 був неробочим днем у відповідності до ст. 67КЗпП України та Постановою КМУ №995-р від 23.10.2019.
Судове засідання, призначене на 29.04.2020, відбулося без участі позивача і її представника. Відповідач надавав суду свої пояснення по суті позову, судом були допитані свідки, по справі була оголошена перерва до 20.07.2020.
Отже, неявка позивача і її представника не стала перешкодою для розгляду справи по суті.
Про причини неявки у судове засідання, призначене на 20.07.2020, представник позивача повідомив суд. 
Питання про можливість розгляду справи за відсутності позивача і її представника судом не обговорювалося, хоча сторони надали суду всі наявні у них докази, судом були допитані свідки, будь-яких клопотань про дослідження нових доказів учасники справи суду не заявляли. 
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша).
Із зазначеною конституційною гарантією узгоджуються положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, згідно з якими кожен має право на розгляд його справи судом.
Згідно з позицією Конституційного Суду України, яка сформульована у рішенні від 25.12.1997 № 9-зп, частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод  у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші утиски прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене.
Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).
Таким чином, оскільки судове засідання, призначене на 20.04.2020, не відбулося у зв`язку із вихідним днем, а 29.04.2020, незважаючи на клопотання позивача, суд розглядав справу по суті, допитував свідків, тощо, представником позивача суду було надано заяву про відкладення розгляду справи, призначену на 20.07.2020 року, залишення судом першої інстанції позовної заяви без розгляду в зв`язку з повторною неявкою у вищевказане судове засідання не відповідає нормам п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, санкція якої не підлягає до застосування у разі надходження від позивача заяви про причини неявки.
Враховуючи викладене, висновок суду про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є таким, що порушує норми процесуального права.
Відповідно до п.6 ч 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки судом першої інстанції оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, зокрема п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року у цій справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 22 жовтня 2020 року.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська