КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
           
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
16 листопада 2020 року                                                                                  м. Київ                                                                                   
   Справа №2-254/11
Апеляційне провадження №22-ц/824/10520/2020
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:    судді-доповідача:                Соколової В.В.
                         суддів:                                   Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.
                        за участю секретаря               Руденко А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області постановлену під головуванням судді Чіркова Г.Є. 02 червня 2020 року у м. Вишгороді, дата складання повного тексту ухвали не зазначена, у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом  Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В
 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист у цивільній справі № 2-254/2011, виданий Вишгородським районним судом Київської області 05 квітня 2011 року таким, що не підлягає виконанню. 
Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 , згідно договору про відступлення права вимоги № 12/07-17/20 від 12 липня 2017 року набув право вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №007-2914/840-0343 від 24 жовтня 2007 року. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27 грудня 2018 року замінено сторону виконавчого провадження у цій справі із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» на ОСОБА_3 , який набув усіх прав кредитора за вказаним кредитним договором та став стягувачем у виконавчому провадженні. Тобто, після набрання рішенням законної сили відбулась оплата визначеної судом заборгованості на користь Банку, а тому в боржників відсутній матеріальний обов`язок перед первісним стягувачем. Тому виконавчий лист №2/254/2011 виданий 05 квітня 2011 року має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. 
 
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02 червня 2020 року заяву  ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом  Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишено без задоволення.
Ухвала суду мотивована тим, що заміна стягувача у виконавчому провадженні  не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Також судом зазначено, що у разі задоволення боржником вимог стягувача за виконавчим листом, питання про закриття виконавчого провадження вирішується уповноваженою особою в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». А тому підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відсутні.
 
Не погодився із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність ухвали, як такої, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує на відсутність його обов`язку перед новим стягувачем, так  як останнім  задоволені вимоги за рахунок майна переданого в іпотеку. На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.
 
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про задоволення заявлених ним вимог.
Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, повідомлялись про розгляд справи апеляційним судом в порядку встановленому процесуальним законом, причини неявки не повідомили. Тому їх неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів виходить з наступного.
 
Судом встановлено, що заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 березня 2011 року задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 007-2914/840-0343 від 24 жовтня 2007 року в розмірі 141528,28 доларів США, що за офіційним кусом НБУ (курс 791,67 грн - 100 доларів США) складає 1120436 (один мільйон сто двадцять тисяч чотириста тридцять шість) грн 93 коп, а також судовий збір в розмірі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Всього стягнуто 1122256 (один мільйон сто двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят шість) грн 93 коп /т.1 а.с.73-77/.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2017 року вказане рішення суду залишено без змін /т.1 а.с.153-158/.  
Виконавчий лист на виконання вказаного рішення був виданий 05 квітня 2011 року. Його оригінал знаходиться в матеріалах справи, так як був повернутий виконавчою службою, у зв`язку з закриттям виконавчого провадження на підставі здійснення заміни кредитора. А саме, у постанові від 13 жовтня 2017 року ВП № 507839 вказано, що ПАТ «Універсал Банк» було відступлено право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» / т. 1 а.с.160,161/.
Так, 12 липня 2017 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого право грошової вимоги за Кредитним договором №007-2914/840-0343 від 24 жовтня 2007 року, перейшло до ТОВ Фінансова компанія Фактор Плюс», що підтверджується актом прийому-передачі документації до договору про відступлення права вимоги за договором від 25 жовтня 2007 року /т.1 а.с.185-186, 206-207,228-231 т. 2 а.с.29-32/.
Того ж дня, 12 липня 2017 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ОСОБА_3 укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого право грошової вимоги за кредитним договором № 007-2914/840-0343 від 24 жовтня 2007 року, перейшло до ОСОБА_3 , що підтверджується актом прийому-передачі документації від 20 липня 2017 року та банківськими документами про здійснення оплати за договором /т.1 а.с.187-188, 208-209, 232-242, т.2 а.с.22-28/.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27 грудня 2018 року, з урахуванням ухвали цього суду про виправлення описки від 14 лютого 2019 року, замінено стягувача ПАТ «Універсал Банк» на ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 березня 2011 року /т.1 а.с.249, т. 2 а.с.9/.
31 березня 2020 року відповідачем у справі, боржником у виконавчому провадженні, ОСОБА_1 , подана заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. У цій заяві визначені підстави: після набрання рішенням законної сили було укладено угоду про відступлення прав та проведено заміну стягувача з оплатою визначеної судом заборгованості на користь банку, тобто в боржників відсутній матеріальний обов`язок перед первісним стягувачем /т.2 а.с.14-16/.
 
В силу ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
В порядку ч.1 та ч. 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
 
З наведених обставин справи вбачається, що рішенням суду було стягнуто з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму заборгованості. Також підтверджується здійснення заміни кредитора у зобов`язанні, яким є ОСОБА_3 .
Матеріали справи не містять даних про відсутність повністю або частково обов`язку у боржників, якими є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Погашення заборгованості перед первісним кредитором новим кредитором, а не боржником у зобов`язанні, не є виконанням зобов`язання боржником і, відповідно, не свідчить про відсутність обов`язку боржника.  При цьому, заміна кредитора у зобов`язанні не припиняє зобов`язання. Тому наведені заявником при зверненні до суду обставини не дають підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, враховуючи відсутність даних про відкрите виконавче провадження та приєднання оригіналу виконавчого листа до матеріалів даної справи, колегія суддів не вбачається порушення прав заявника ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про відсутність його обов`язку як боржника перед новим  кредитором, так  як останнім  задоволені вимоги за рахунок майна переданого в іпотеку не можуть бути прийняті до уваги апеляційного суду. Так, згідно з  текстом заяви ця підстава і відповідні докази не були заявлені до суду першої інстанції. Тому ці підстави і докази не були предметом судового розгляду місцевого суду. А тому в силу ч. 6 ст. 367 ЦПК України вони не розглядаються і судом апеляційної інстанції.
 
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Судове рішення відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від  02 червня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач:                                                                                                           В.В. Соколова 
 
Судді:                                                                                                                                   А.М. Андрієнко 
 
Н.В. Поліщук  

 
Повний текст постанови складений 19 листопада 2020 року.