ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2020 року 
Київ
справа №460/2736/18
адміністративне провадження №К/9901/3380/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,
розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Волинь-Бетон" про ухвалення додаткового рішення 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Волинь-Бетон" 
до Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Волинь-Бетон" (надалі також - Позивач, ТОВ "ВО Волинь-Бетон") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (надалі також - Відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 серпня                  2018 року №0008051401, №0000271401, №0008061404, №0002011306, №0002021306, №0002001306, рішення №0000691306 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-41 від 15 серпня 2018 року.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 6 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2019 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 15 серпня 2018 року №000805140, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість" в розмірі 609424,00 грн., в тому числі                    487 539,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 121885, 00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями. В решті позову суд відмовив. Судом першої інстанції стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Волинь-Бетон» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 9141,02 грн. та судові витрати на правничу допомогу в сумі 4689,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області.
Постановою Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Волинь-Бетон" задоволено частково, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 6 червня           2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2019 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 серпня                 2018 року №0008061404, №0002011306, №0002021306, №0002001306, №0000691306 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15 серпня 2018 року №Ю-41. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15 серпня 2018 року №0008061404. В частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 серпня 2018 року №0002011306, №0002021306, №0002001306, №0000691306 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15 серпня 2018 року №Ю-41 справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 6 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2019 року залишено без змін.
До Верховного Суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Волинь-Бетон" про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник з урахуванням уточнення просить Суд ухвалити додаткове рішення но справі №460/2736/18, яким стягнути з Головного управління ДФС у Рівненській області (код ЄДРПОУ 39394217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Волинь-Бетон» (код ЄДРПОУ 36016172) судовий збір на загальну суму 76562,18 грн (19140,55+19140,54+38281,09), сплачений у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9818,39 грн., що понесені в суді першої інстанції та                 14 000,00 грн., що понесені в суді касаційної інстанції.
У судове засідання учасники не з`явились.
Згідно з частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України  неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 
Перевіривши доводи заяви щодо ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України       розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таку заяву заявлено представником Позивача до закінчення судових дебатів, а відповідні докази подані представником Позивача в межах п`ятиденного строку.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
Зміст наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Як підтверджується матеріалами справи загальний обсяг майнових вимог позивача в суді першої інстанції становив 1949459,06 грн.
З огляду на те, що позов задоволено частково судом першої інстанції, обсяг  майнових вимог, що оскаржувався Позивачем у суді апеляційної та касаційної інстанцій, становив 1339178,28 грн.
Суд касаційної інстанції скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині та ухвалив постанову про скасував рішення, майнові вимоги Позивача за яким становлять 1276036,25 грн.
На підтвердження розміру понесених витрат в ході касаційного перегляду справи представником Позивача надано копії:
1) договору про надання правової допомоги від 22 жовтня 2018 року №22/10/18, укладеного між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Прищепа і партнери»;
2) акта приймання-передачі наданих послуг №3 від 23 жовтня 2020 року.
3) рахунку на оплату послуг №23/10/20 від 23 жовтня 2020 року.
4) платіжного доручення №13126 від 26 жовтня 2020 року про оплату 14000,00 грн. 
Згідно із цими документами Позивачу надано наступний обсяг правничої допомоги:
-          підготовлено апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративною суду на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 6 червня 2019 року по справі №460/2736/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 серпня 2018 року №0008061404, №0002011306, №0002021306, №0002001306, рішення від 15 серпня 2018 року №0000691306 та вимоги №10-41 (3 год. роботи адвоката):          
-          підготовлено відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 року у справі №460/2736/18 (1 год. роботи адвоката);          
-          представлено інтереси у Восьмому апеляційному адміністративному суді по справі №460/2736/18 в судовому засіданні, що відбулось 4 грудня 2019 року (1 год. роботи адвоката);
-          підготовлено та подано від імені касаційну скаргу в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 серпня 2018 року №0008061404, №0002011306. №0002021306, №0002001306, рішення від 15 серпня 2018 року №0000691306 та вимоги №10-41 від 15 серпня 2018 року (4 год. роботи адвоката);          
-          підготовлено та подано клопотання про зупинення дії рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 6 червня 2019 року у справі №460/2736/18                    (1 год роботи адвоката);
-          підготовлено додаткові письмові пояснення, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (3 год. роботи адвоката);
-          представлено інтереси у  суді у судовому засіданні, що відбулось 22 жовтня 2020 року в режимі відеоконференції (1 год. роботи адвоката).
Вартість вищевказаних послуг адвоката становить 14 000 (чотирнадцять тисяч грн.) з розрахунку 1000, 00 грн. одна година роботи. 
Надані представником Позивача докази підтверджують фактичне надання Позивачу правової допомоги Адвокатським об`єднанням «Прищепа і партнери».
Від Відповідача клопотань про зменшення розміру витрат не надходило.
Касаційний суд звертає увагу на те, що наведені вище положення процесуального законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З огляду на це, якщо відповідач заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, він зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами. 
За таких обставин, з огляду на доведеність Позивачем реальності та підтвердження фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу та  враховуючи недоведеність Відповідачем обставин понесення Позивачем витрат у меншому розмірі та/або неспівмірності таких витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви Позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із касаційним переглядом справи,  пропорційно задоволених у суді касаційної інстанції вимог та стягнення таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача, що становить 13339,90 грн. (14000*1276036,25/1339178,28).
Частиною шостою статті 139 КАС України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року не  змінено розподіл судових витрат та не стягнуто судові витрати за подання касаційної скарги. 
Як підтверджується матеріалами справи, Позивачем в суді першої інстанції було понесено витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі                         29241,89 грн.(том 1, а.с. 101) та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15 000 грн (том 10, а.с.26-34), в суді апеляційної інстанції було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 20087, 67 грн.(том 10,а.с. 194)  за подання апеляційної скарги та в суді касаційної інстанції було понесено судові витрати при сплаті судового збору в розмірі 40175,35 грн.(том 11, а.с.21) за подання касаційної скарги.
З огляду на те, що Верховним Судом задоволено позовну вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення від 15 серпня 2018 року №0008061404, яким до Позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі                             1276036,25 грн., то сплачений судовий збір у судах першої, апеляційної та, касаційної інстанцій підлягає поверненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в таких розмірах: 19140,55 грн. (29241,89*1276036,25/1949459,06) - суд першої інстанції; 19140,54 грн. (20 087,67*1276036,25/1339178,28) - суд апеляційної інстанції;   38281,09 грн. (40175,35*1276036,25/1339178,28) - суд касаційної інстанції.
Окрім того, зважаючи на необхідність зміни розподілу судових витрат, крім тих, що стягнуті судом першої інстанції, на користь Позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, документальну підтвердженість яких встановлено судом першої інстанції, на суму: 9818,39 грн. (15000*1276036,25/1949459,06).
За змістом частин першої та третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Таким чином, з огляду на наведене, Суд вважає за необхідне задовольнити заяву Позивача та ухвалити додаткову постанову у справі про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 23158,29 та судового збору у розмірі 76562,18 грн.
Керуючись статтями 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Волинь-Бетон" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, Рівненська обл., місто Рівне, вул.Відінська, будинок 12, код ЄДРПОУ 39394217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Волинь-Бетон" (35700, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, місто Здолбунів, вул. Восьмого Березня, будинок 35, код ЄДРПОУ 36016172 ) судового збору у розмірі 76 562,18 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Відінська, будинок 12, код ЄДРПОУ 39394217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Волинь-Бетон" (35700, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, місто Здолбунів, вул. Восьмого Березня, будинок 35, код ЄДРПОУ 36016172) витрат на правничу допомогу у розмірі  23158,29 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                            Н.Є. Блажівська

Судді                                                                                 О.В. Білоус

                                                                                І.Л. Желтобрюх