ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" жовтня 2020 р.           Справа№ 910/15926/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тарасенко К.В.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Разіної Т.І. 

при секретарі судового засідання: Горді В.В.
за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 21.10.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро»
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 11.06.2020 (повний текст складено 18.06.2020)
у справі №910/15926/19 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіт Агро» 
про тлумачення умов договору

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіт Агро» про тлумачення умов договору.
Позивач просив:
- розтлумачити чи є Генеральний дистриб`юторський договір №21 -Д-18 від 24 жовтня 2017 року попереднім Договором по відношенню до Договору поставки №147-К-18 на умовах товарного кредиту від 15 березня 2018 року у розумінні ст.635 ЦК України з огляду на п.8.3 договору поставки №147-К-18 на умовах товарного кредиту від 15 березня 2018 року?
- розтлумачити коли припинив свою чинність Генеральний дистриб`юторський договір №21-Д-18 від 24 жовтня 2017 року з огляду на п.8.3 Договору поставки №147-К-18 на умовах зварного кредиту від 15 березня 2018 року та п. 14.1 чинність Генерального дистриб`юторського договору №21-Д-1 8 від 24 жовтня 2017 року?
- розтлумачити умови яких пунктів Договору Генерального дистриб`юторського договору №21-Д-18 від 24 жовтня 2017 року чи Договору поставки №147-К-18 на умовах товарного кредиту від 15 березня 2018 року потрібно застосовувати при визначенні:
кінцевого терміну розрахунків;
розрахунку курсової різниці;
визначення ціни Товару;
порядку і умов розрахунку, в тому числі щодо права розраховуватись векселями і порядок такого розрахунку;
відповідальності Сторін.
- розтлумачити, що мається на увазі під терміном «переважне право Сторони-2 на покупку Товару у Сторони-1», визначеного у п.9.1 Генерального дистриб`юторського договору №21-Д-18 від 24 жовтня 2017 року у взаємозв`язку із іншими пунктами Договору, які встановлюють обов`язки Сторони-1 та права Сторони-2? Чи це конкретний товар? Чи конкретний регіон?

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі № 910/15926/19 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» відмовлено повністю.
Рішення мотивоване тим, що позивач звернувся до суду з вимогою про тлумачення положень договорів на стадії його виконання, в той час як тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №910/15926/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, викладені в прохальній частині апеляційної скарги. 

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/15926/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 року у справі №910/15926/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 23.09.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та призначено справу №910/15926/19 до розгляду 23.09.2020 в режимі відеоконференції з Господарським судом Сумської області.
21.09.2020 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 відкладено розгляд справи №910/15926/19 на 21.10.2020. 
Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/3933/20 від 20.10.2020 у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/15926/19.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І. 
Ухвалою від 23.09.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/15926/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 року у справі №910/15926/19 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Разіна Т.І. Розгляд справи призначено на 21.10.2020.
У судове засідання 21.10.2020 з`явились представники сторін та надали пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та неповним встановленням обставин, що мають значення для справи.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції фактично самоусунувся від здійснення правосуддя, в той час як між сторонами дійсно наявний спір щодо нерозуміння певних умов Договорів.
За твердженням апелянта, чинне законодавство не містить заборони тлумачити судом договори після початку їх виконання, а оспорювань рішення є неаргументованим. 

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

2.4. інші процесуальні дії у справі:
У судовому засіданні 21.10.2020 представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні 21.10.2020 надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Мотивувальна частина.
3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини
24 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАВІТ АГРО» (Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС-АГРО» (Сторона 2) було укладено Генеральний дистриб`юторський договір № 21-Д-18 з метою встановлення взаємовідносин між Сторонами та основних умов подальшої співпраці. Дистриб`юторський договір використовуються для ефективного просування товарів від постачальників до кінцевих споживачів на визначених умовах, які попередньо обговорюються та закріплюються шляхом підписання двосторонньої угоди. Підписавши вказаний Генеральний дистриб`юторський договір № 21-Д-18, Сторони тим самим погодили усі деталі подальшої співпраці, якщо така буде мати місце, на 2018 рік. Строк дії даного Договору визначений у п. 14.1 (до 31.12.2018 року).
Зокрема, у пп. 1.4 та 1.5 Генерального дистриб`юторського договору № 21-Д-18 від 24 жовтня 2017 року зазначено, що основними положеннями комерційної політики сторони-1 на 2018 рік є збалансована система знижок та бонусів за виконання договорів поставки, і обов`язковою умовою для отримання знижок та бонусів в сезоні 2018 року являється підписання договору (-ів) поставки (з плановими обсягами). Планові показники та умови програми лояльності також передбачені вказаним договором.
Розділом 7 Генерального дистриб`юторського договору № 21 -Д-18 від 24 жовтня 2017 року визначено порядок розрахунків між Стороною 1 та Стороною 2. Зокрема, п. 7.1 визначено, що основні умови оплати товару (форма, розміри та строки оплати) визначаються окремими договорами поставки з урахуванням положень, визначених Генеральним дистриб`юторським договором.
Розділом 9 Генерального дистриб`юторського договору №21-Д-18 від 24 жовтня 2017 року визначено, що конкретний обсяг закупівель буде регулюватися окремими договорами, що Генеральний дистриб`юторський договір є підставою для укладання конкретних договорів (зокрема поставки, тощо) і не накладає на Сторони конкретних фінансових зобов`язань, за винятком тих, що стосуються договірної відповідальності.
15 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАВІТ АГРО» (далі - Відповідач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКРІС-АГРО» (далі - Позивач, Покупець) було укладено договір поставки № 147-К-18 на умовах товарного кредиту (далі - Договір).
Відповідно до умов п. 1.1. Договору Позивач зобов`язується в порядку та на умовах надання товарного кредиту Відповідачу, визначених у цьому Договорі передати у власність Відповідача (поставити) Товар (засоби захисту рослин, добрива з мікроелементами, регулятори росту рослин), а Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах надання товарного кредиту, визначених у цьому Договорі, прийняти Товар та оплатити його вартість.
Згідно з п. 1.2. Договору найменування Товару, його кількість, терміни поставки та оплати, базис поставки (місце передачі Відповідачу) визначені у Специфікаціях до цього Договору, які є його невід`ємною частиною. Ціна за одиницю виміру Товару та його загальна ціна, яку мав сплатити Відповідач, визначалась Специфікаціями (додатками) до цього Договору.
Відповідно до умов договору між Позивачем та Відповідачем були укладено ряд Специфікацій.
Згідно з п. 3.3. та п. 3.4. Договору Відповідач зобов`язався сплатити вартість Товару в установлені терміни та у визначеному порядку та сплатити проценти за право користування товарним кредитом.
Відповідно до умов п. 2.5. Договору оплата Товару проводиться в терміни, які вказані в Специфікаціях до даного Договору.
Згідно з п. 2.1. Договору ціна Товару (в т.ч. ціна за одиницю Товару) вказувалась Сторонами в Специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору. Сплата ціни Товару Позивачем здійснювалась у гривнях України. Сторони Договору могли визначити в Специфікації грошовий еквівалент ціни Товару в іноземній валюті - у доларах США.
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що Покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на банківський рахунок Постачальника. Банківські реквізити Сторін для здійснення взаєморозрахунків вказані в Договорі (розділ 9).
У відповідності до п. 2.3. Договору, якщо у Специфікації визначений еквівалент Ціни Товару (її частини) в доларах США, то сума Ціни Товару (її частина), яку має сплатити Покупець у гривнях України, визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни Товару (її частини), вираженого в доларах США, що зазначений в Специфікаціях, на офіційний курс НБУ продажу долара США на дату розрахунку.
Пунктом 2.4. Договору встановлено, що Сторони досягли згоди, що у разі зміни офіційного курсу гривні до долара США Постачальник має право провести перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, проте неоплаченого Покупцем товару. Вартість товару визначається в специфікаціях, підписаних уповноваженими представниками Сторін.
Згідно з п. 5.1. Договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до п. 5.2. Договору, Сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 2% на місяць від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Сума простроченого платежу визначається ціною Товару (її частиною), яку Покупець сплатив із запізненням. Якщо на момент подання Постачальником вимоги або відзиву до суду щодо сплати Покупцем пені, ціна Товару (її частина) не сплачена Покупцем, сума несплаченої ціни Товару (її частини), для розрахунку пені, визначається відповідно до встановлених Договором правил на день подання вимоги або відзиву щодо сплати пені.
Згідно з п. 5.3. Договору, Сторони домовились, що згідно п.6 ст. 232 ГКУ позовна давність до вимог про сплату (стягнення) штрафних санкцій (пені), нарахованих відповідно до умов цього Договору, становить три роки. Нарахування та сплата штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за цим Договором, не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції
Дослідивши правовідносини, що виникли між сторонами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що всі істотні умови (вид товару, строки, розрахунки інше) що стосуються поставки товарів передбачені і регулюються окремим договором поставки №147-К-18 на умовах товарного кредиту від 15 березня 2018 року та додатками до нього.
Водночас позивач просить не розтлумачити конкретні незрозумілі пункти договорів, а з`ясувати співвідношення між Генеральним дистриб`юторським договором №21 -Д-18 від 24 жовтня 2017 року та Договору поставки №147-К-18 на умовах товарного кредиту від 15 березня 2018 року, що не передбачено чинним законодавством.
Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що тлумачення правочину може здійснюватися як сторонами, так і на вимогу однієї із сторін судом. Пунктами 3, 4 вказаної статті передбачені правила тлумачення правочину, які визначаються за таким принципом: при неможливості витлумачити положення договору, шляхом використання вузького кола засобів, залучаються нові критерії перевірки правильності того чи іншого трактування умов договору.
Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змогу з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір. Тлумачення не може створювати, а лише роз`яснює існуючі умови угоди.
Тобто, у розумінні наведених приписів, на вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов. При цьому, зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з`ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов`язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №317/39/17, від 14.02.2018 у справі №925/106/17, від 05.02.2020 у справі №910/15161/18, від 09.07.2020 у справі № 922/404/19.
При цьому, у постанові від 16.04.2019 у справі № 916/1171/18 Верховний Суд висловив правову позицію, згідно з якою підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тлумачення не може створювати, а лише роз`яснює наявні умови угоди.
Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом Полтавської області відкрито провадження по справі № 917/235/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіт Агро» 12  350  729,35 гривень заборгованості за договором поставки № 147-К-18 на умовах товарного кредиту від 15.03.2018 року у тому числі: заборгованість за договором Позивача перед Відповідачем за поставлений товар за Договором поставки складає 10 104 732,16 грн, пеня - 947 633,70 грн, штраф - 606 219,24 грн, дооцінка товару - 692 144,25 грн.
Тобто в межах справи №917/235/19 розглядається спір про стягнення з відповідача суми боргу нарахованої на підставі Договору поставки № 147-К-18 на умовах товарного кредиту від 15.03.2018. Подана позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Укравіт Агро» не повністю здійснено оплату Товару поставленого за Договором, натомість ТОВ «Інкріс-Агро» поставлено товар за договором належним чином, а підписання відповідних накладних сторонами свідчить про погодження істотних умов договору, зокрема, предмету договору, суми та строку оплати за товар, і, відповідно, відсутність суперечностей у трактуванні його положень, тобто відсутність спору.
Проаналізувавши зміст Договорів, з огляду на обставини, на які позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, а також враховуючи правові позиції, які неодноразово висловлювались Верховним Судом при розгляді спорів про тлумачення договорів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач звернувся до суду з вимогою про тлумачення положень договорів на стадії його виконання, в той час як тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду
Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Дослідивши обставини справи та доводи позивача, колегія суддів не вбачає, що у позивача наявне порушене право, яке підлягає захисту у обраний позивачем спосіб.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено відсутність підстав для тлумачення умов Договорів, а отже суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
За змістом частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.
Відповідно до статті 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. 
У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.
Згідно зі статтею 213 Цивільного кодексу України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). 
На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. 
При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. 
Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. 
Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.
Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.
Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Слід зазначити, що відповідач за своєю суттю є особою, яка за позовною заявою позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорювання її прав та охоронюваних законом інтересів, а також у передбачених законом випадках, й інші особи, на адресу яких спрямована вимога позивача, яка знайшла своє аргументування та вираження у відповідній позовній заяві, тобто між позивачем та відповідачем має існувати правовий зв`язок щодо предмету позову, обумовлений певними господарськими правовідносинами.
Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що тлумачення правочину може здійснюватися як сторонами, так і на вимогу однієї із сторін судом. Пунктами 3, 4 вказаної статті передбачені правила тлумачення правочину, які визначаються за таким принципом: при неможливості витлумачити положення договору, шляхом використання вузького кола засобів, залучаються нові критерії перевірки правильності того чи іншого трактування умов договору.
Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змогу з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір. Тлумачення не може створювати, а лише роз`яснює існуючі умови угоди.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:
5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що суд першої інстанції самоусунувся від вирішення спору, оскільки судом досліджено як правочини, які позивач просив роз`яснити так і правовідносини які склались між сторонами в процесі реалізації правочинів, натомість висновки суду першої інстанції відповідають як обставинам справи так і нормам чинного законодавства.
Крім того, колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо неоднакового розуміння положень спірних договорів, оскільки в матеріалах справи відсутні листи, звернення, чи будь які інші докази, які свідчать про неоднакове розуміння сторонами умов Договорів.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №910/15926/19 підлягає залишенню без змін.
Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №910/15926/19 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №910/15926/19залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі №910/15926/19 залишити без змін.
3.          Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро».
4.          Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України. 
Повний текст рішення складено та підписано після виходу головуючого судді з лікарняного 14.12.2020.

Головуючий суддя                                                            К.В. Тарасенко 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                Т.І. Разіна